ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2020 р.                                                    Справа №907/373/19

                                                            м.Львів                              
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                                М.І. Хабіб, 
суддів                                                                                                    О.П. Дубник,
                                                                                                    О.І. Матущака,
                              
секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,
представники сторін в судове засідання не з`явились (належно повідомлені),
розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства “Просто-страхування” про винесення додаткового рішення 
у справі № 907/373/19 (суддя Андрейчук Л.В.)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Фаворит-М”, с. Вонігово Тячівського району Закарпатської області
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю “ПМК -77”, с. Соколівка Івано-Франківської області
до відповідача 2: Приватного акціонерного товариства “Просто-страхування”, м. Київ 
про: стягнення 312 209, 67грн матеріальної шкоди 

                                                  ВСТАНОВИВ:
          Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 15.10.2019 у справі №907/373/19 позов задоволено частково.  Присуджено до стягнення з ПрАТ “Просто-страхування” на користь ТОВ “Фаворит-М”  99 000,00грн матеріальної шкоди, 1485,00грн судового збору та 3 170,95грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Присуджено до стягнення з ТОВ “ПМК-77” на користь ТОВ “Фаворит-М” 212     209,67грн матеріальної шкоди,  3     183,15грн судового збору та 6      797,02грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В решті позову відмовлено.

          З підстав, викладених в апеляційних скаргах, ТОВ “ПМК-77” (відповідач1) та ПрАТ “Просто-страхування” (відповідач 2) оскаржили рішення суду першої інстанції.
          В апеляційній скарзі відповідач 2 вказав, що на оплату правової допомоги, наданої в суді апеляційної інстанції, він планує понести витрати в сумі 4000,00грн, докази яких будуть надані додатково.

          Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 апеляційні скарги ТОВ “ПМК -77” та ПрАТ “Просто-страхування” задоволено. Скасовано рішення  Господарського суду Закарпатської області від 15.10.2019 у справі № 907/373/19 та прийнято нове рішення, яким  у задоволенні позову відмовлено. Присуджено до стягнення з ТОВ "Фаворит-М" на користь ТОВ "ПМК-77"-7024,73грн судового збору за перегляд рішення  апеляційним судом. Присуджено до стягнення  з ТОВ "Фаворит-М" на користь  ПрАТ "Просто-Страхування"  6000,00грн витрат на професійну правничу допомогу, надану у суді першої інстанції,   1         378,00грн витрат на забезпечення  явки представника в судове засідання 04.09.2019 та 2881, 50 грн судового збору за перегляд рішення  апеляційним судом.
           04.03.2020 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла заява ПрАТ “Просто-страхування” (відповідача2) про винесення додаткового рішення про стягнення з позивача 4000,00грн витрат на професійну правничу допомогу та 1552,28грн витрат на забезпечення явки представника в судові засідання апеляційного суду.
          До заяви ПрАТ “Просто-страхування” додало детальний опис робіт (наданих послуг) з надання правової допомоги, акт виконаних робіт від 16.12.2019,  рахунок –фактуру №50 від 03.12.2019, платіжне доручення №21238 від 03.12.2019, посвідчення про відрядження, квитки на автобус та посадочні документи.
                                Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.04.2020 поновлено ПрАТ «Просто –страхування» строк для подання доказів на підтвердження понесених судових витрат, розгляд заяви ПрАТ “Просто-страхування” про винесення додаткового рішення призначено  в судовому засіданні 02.06.2020.
           25.05.2020 надійшли заперечення ТОВ “Фаворит-М” (позивача) щодо заяви ПрАТ “Просто –страхування” про винесення додаткового рішення.
           Позивач посилається  на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №904/4494/17,  та вказує,  що в порушення вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України відповідач2 не виклав у першій поданій ним заяві по суті спору (відзиві на позов) попередній розрахунок витрат, які він планує понести під час розгляду справи в апеляційній інстанції, у зв`язку з чим вважає, що подана відповідачем2 заява не підлягає задоволенню. Вказує також, що копії доказів, доданих ПрАТ “Просто –страхування” до заяви про винесення додаткового рішення від 04.03.2020, не надходили на його адресу, у зв`язку з чим вважає, що суд не повинен брати такі докази до уваги. Крім того, позивач посилається на  частини 2, 4 статті 170 ГПК України  та зазначає, що відповідач 2 звернувся до суду  із заявою про винесення додаткового рішення на етапі виконання судового рішення (наказ на примусове виконання постанови апеляційного суду від 11.02.2020 виданий Господарським судом Закарпатської області 02.03.2020), і він зобов`язаний був надіслати таку заяву іншим учасникам справи, однак  іншим учасникам справи  відповідач 2 не надіслав заяву, тому суд мав   повернути заяву відповідача 2   без розгляду.
          Ухвалою від 02.06.2020 розгляд заяви ПрАТ “Просто-страхування” про винесення додаткового рішення     відкладено на 23.06.2020 та     зобов`язано відповідача2 подати суду до 22.06.2020 докази надіслання ТОВ “Фаворит-М” та ТОВ “ПМК-77” заяви про винесення додаткового рішення     та доданих до заяви     доказів.
          Ухвалою від 23.06.2020 розгляд вказаної  заяви      відкладено на 07.07.2020.
           24.06.2020 надійшла заява відповідача 2 з доказами надіслання позивачу та відповідачу1  копій заяви про винесення додаткового рішення та доданих до заяви     доказів (описи вкладення у листи, поштові накладні та фіскальні чеки від 19.06.2020). Згідно з поштовим штемпелем на конверті вказана заява надіслана суду 19.06.2020.
          У вказаній заяві відповідач2 виклав свої доводи щодо поданих позивачем заперечень на заяву про винесення додаткового рішення, зокрема, зазначив, що норми ст.ст. 169, 170 ГПК не містять вимог надіслання копій заяви про ухвалення додаткового рішення іншим учасникам справи. Вважає безпідставними доводи позивача про подання такої заяви на стадії виконання рішення суду, оскільки заява про ухвалення додаткового рішення була надіслана суду 02.03.2020 і відповідач2 не пред`являв наказ до примусового виконання, як і позивач не виконав його в добровільному порядку.
          У судове засідання 07.07.2020 сторони не забезпечили явки своїх представників, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується відомостями з реєстру поштових відправлень Західного апеляційного господарського суду.
          За приписами  ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
          Розглянувши заяву  ПрАТ «Просто страхування» про ухвалення додаткового рішення та   стягнення  з ТОВ «Фаворит-М» 4000,00грн витрат на професійну правничу допомогу та 1    552,28грн витрат на забезпечення  явки представника в  судове засідання, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення з огляду на наступне.
         Відповідно до частин 1, 3       статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.          
          Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
          Згідно з ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
          Частиною 3 названої статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема,  витрати на професійну правничу допомогу.
          За приписами ч. 8  ст. 129 ГПК України       розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.          
          Відповідно до частин 1-3   ст. 126 ГПК     витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
          За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
          Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
          Матеріалами справи підтверджено, що при перегляді  апеляційним судом рішення у справі № 907/373/19 інтереси ПрАТ “Просто страхування” в апеляційному суді представляли  адвокати АБ “Синюк та Партнери”  Синюк С.Л. (ордер на надання правової допомоги №444187 від 19.07.2019) та Осадчий А.М. (ордер на надання правової допомоги №444208 від 20.01.2020) на підставі договору про надання правової допомоги №23 від 03.01.2019, укладеного ПрАТ “Просто страхування” (клієнт) та АБ “Синюк та Партнери” (том 2,а.с. 72, 116-117, том 3.а.с. 19).

          Відповідно до п.1.1 договору №23 клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу, зокрема, представляти інтереси клієнта в господарських судах. 
          Вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно  після одержання від клієнта замовлення на надання юридичних послуг та виставляє клієнту відповідний рахунок (п.4.1).
          Згідно з п.4.5 договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої допомоги  і її вартість. 

          Адвокат Синюк С.Л. від імені  відповідача2  подав апеляційну скаргу, заяву про забезпечення його участі у розгляді даної справи в режимі відеоконференції та  з`явився в судове засідання 17.12.2019 (розгляд справи 17.12.2019 не відбувся у зв`язку з перебуванням члена колегії судді Матущака О.І. у відпустці).
          У судовому засіданні 21.01.2020 інтереси відповідача2 представляв адвокат АБ «Синюк та Партнери» Осадчий А.М.

          АБ “Синюк і партнери” склало детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами Синюк С.Л. та Осадчим А.М.  для надання правової допомоги ПрАТ «Просто страхування» у справі №907/373/19, згідно з яким загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги клієнту становила 5год, при ціні 800грн/1год загальна вартість наданих послуг становить 4000,00грн. В описі наведено перелік наданих послуг, зокрема: консультація замовника щодо порядку і строку надання правової допомоги (1год); підготовчі дії (з`ясування, чи мали місце обставини, на які посилається позивач; аналіз судової практики; визначення правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин – 1,5год); підготовка, написання апеляційної скарги та представництво інтересів замовника в судових засіданнях (2,5 год) (том 3,а.с. 89).

      АБ “Синюк і партнери” виставило ПрАТ “Просто страхування” рахунок №50 від 03.12.2019 на оплату юридичних послуг відповідно до договору №23 від 03.01.2019  на суму 50       000,00грн, який оплачений клієнтом  платіжним дорученням №21238 від 03.12.2019 (том 3.а.с. 90, 91).

           16.12.2019 ПрАТ “Просто страхування” та АБ “Синюк та Партнери” підписали акт виконаних робіт, згідно з яким загальна сума наданої клієнту правової допомоги становить 50 000,00грн, у т.ч. 4000,00грн за правову допомогу, надану у справі №907/373/19 (том 3,а.с. 92).

          Як зазначено вище, у призначене ухвалою від 27.11.2019 судове засідання 17.12.2019 з`явився  представник відповідача 2 адвокат Синюк С.Л., однак, судове засідання   не відбулося у зв`язку з перебуванням члена колегії судді Матущака О.І. у відпустці.
             Ухвалою від 19.12.2019     призначено   судове засідання з розгляду апеляційних скарг відповідачів  на 21.01.2020.          
          У судовому засіданні 21.01.2020 інтереси відповідача2 представляв адвокат АБ «Синюк та Партнери» Осадчий А.М. 
          
        Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АБ “Синюк та партнери”, керівником якого Синюк С.Л., знаходиться у м. Києві (т.2, а.с. 115).
          На підтвердження вартості понесених витрат на забезпечення явки своїх представників в судові засідання Західного апеляційного господарського суду 17.12.2019 та 21.01.2019 відповідач 2  подав квитки на проїзд у міському транспорті (тролейбусі, трамваї) на загальну суму 10грн ,  квитки  на проїзд  автобусом за маршрутом Київ-Львів від 16.12.2019  та Львів-Київ від 17.12.2019 на загальну суму 800грн,  посадочні документи №000В40А4-АСА1-AАD7-0001 від 20.01.2020 та  №000B40А5-АD33-В3С0-0001 від 21.01.2020,  згідно з якими загальна вартість проїзду за маршрутом Київ-Львів та Львів-Київ становить 742,28грн( том 3,а.с. 96 -98).

          Названі докази підтверджують фактичне понесення відповідачем 2 витрат на професійну правничу допомогу, надану йому в апеляційному суді, в сумі 4000,00грн, та на забезпечення явки представників в судові засідання апеляційного суду 17.12.2019 та 21.01.2020 в сумі 1552,28грн.
               Доводи   позивача про  те, що в порушення   вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України відповідач 2 не виклав у першій поданій ним заяві по суті спору (відзиві на позов) попередній розрахунок витрат, які він планує понести під час розгляду справи в апеляційній інстанції, тому заява  відповідача 2  не підлягає задоволенню,  апеляційний  суд відхиляє їх з  огляду на наступне. 
          Згідно з частинами 1-3 статті 124 ГПК  України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
          У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
          Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
          Отже, положення    ст. 124 ГПК України    не  встановлюють обов`язку сторони подання разом з першою заявою по суті спору попереднього  розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести   окремо в суді  першої, в суді  апеляційної та  в суді касаційної інстанцій та  не передбачають прямим процесуальним наслідком відмову у  відшкодуванні відповідних судових витрат  при неподанні  розрахунку.
             В силу приписів  ч. 2  ст. 124 ГПК України у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18 та від 19.02.2020 у справі №910/16223/18).

          У відзиві на позовну заяву відповідач2 (ПрАТ «Просто страхування»)  вказав, що йому надається правова допомога Адвокатським бюро «Синюк та партнери» та виклав  попередній( орієнтовний) розрахунок витрат на  професійну правничу допомогу у  розмірі 4000,00грн. При цьому,   відповідач 2 зазначив, що не виключає   можливого виникнення необхідності  упродовж розгляду справи  у додаткових судових витратах.
          В подальшому  відповідач 2 подав суду першої інстанції заяву про стягнення з позивача понесених ним витрат  на професійну правничу допомогу   в  сумі 6    000,00грн та 1    378,28грн витрат, пов`язаних із забезпеченням явки представника у судове засідання 04.09.2019.
          В апеляційній скарзі  відповідач 2 виклав  попередній розрахунок витрат на  правову допомогу в апеляційному суді  у розмірі 4000,00грн.  Відповідач 2 також зазначив, що не виключає   можливого виникнення необхідності  упродовж розгляду справи  у додаткових судових витратах. 
          Відтак    вказані доводи позивача  відхиляються  як безпідставні та необґрунтовані.  
          Апеляційний суд  також відхиляє  доводи позивача про те, що відповідач2 не надіслав   іншим учасникам  справи копії заяви про ухвалення додаткового рішення  та доданих до неї доказів, оскільки  приписами ст.ст. 169, 170 ГПК України, якими встановлено загальні вимоги  до заяв (клопотань), з якими учасники справи звертаються до суду,та порядок їх подання, і спеціальною ст. 244 ГПК України, якою врегульовано порядок ухвалення додаткового рішення,  не передбачено обов`язку заявника надсилати копії заяви про ухвалення додаткового рішення іншим учасникам справи.
          Разом з тим, з метою     забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав, зокрема, права заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, апеляційний суд ухвалою від 02.06.2020 зобов`язав відповідача2 надіслати  іншим учасникам справи ( позивачу - ТОВ «Фаворит-М» та  відповідачу 1 -ТОВ «ПМК-77») копії заяви про винесення додаткового рішення     та доданих до заяви     доказів. 
          На виконання вказаної ухвали  відповідач2 надав суду   описи вкладення у листи, поштові накладні та фіскальні чеки від 19.06.2020, згідно з якими копії заяви про винесення додаткового рішення     та доданих до заяви     доказів надіслані ТОВ «ПМК-77» на адресу: вул. Галицька,201а, м. Івано-Франківськ, та ТОВ «Фаворит-М»-вул. Леніна,182, с. Вонігово Тячівського району Закарпатської області.
          Однак, позивач не скористався свої правом на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

          Частиною 2 статті 170 ГПК України, на яку посилається позивач, встановлено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження)
           Вказана норма    не  регулює  порядок  подання заяв  про винесення додаткового рішення щодо  відшкодування   витрат  на правничу допомогу, надану  стороні  при розгляді судом спору. Ця норма регулює  порядок  подання заяв,  скарг, клопотань чи заперечень, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.   
           Крім того,   на примусове виконання постанови апеляційного суду від 11.02.2020 у даній справі  Господарський суд Закарпатської області видав накази від 02.03.2020 та надіслав їх сторонам 03.03.2020 (том 3,а.с. 50-53), в той час як заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач надіслав суду  згідно з поштовим штемпелем на конверті 02.03.2020 (том 3,а.с. 100), тобто  момент подання  відповідачем 2 заяви  про відшкодування витрат на правову допомогу   сторони ще не мали судових наказів і  виконавче провадження  з виконання постанови від 11.02.2020 не було відкрите.
          Отже, посилання позивача на ч.2 , ч.4 ст. 170  ГПК України  є безпідставні.
           На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що     заява ПрАТ “Просто-страхування” (відповідача2) про винесення додаткового рішення та стягнення з позивача  4000,00грн витрат на професійну правничу допомогу та 1552,28грн витрат на забезпечення явки представника в судові засідання апеляційного суду підлягає до задоволення.

        Керуючись статтями      123,      126,      129,     244,     281 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд          
                                                  ПОСТАНОВИВ:
1.          Заяву   ПрАТ «Просто-Страхування» про стягнення        з  ТОВ «Фаворит-М» витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом апеляційним судом справи №907/373/19, та витрат на забезпечення явки представника  в судове засідання задоволити.
          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит-М", ідент. код 32922702, місцезнаходження: 90553, Закарпатська обл., Тячівський район, село Вонігово, вул. Леніна, буд. 182, на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування", ідент. код 24745673, місцезнаходження: 04050, м.Київ, вул. Герцена, буд. 10, -  4 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу, надану в апеляційному суді,  та  1    552,28грн витрат на забезпечення  явки представника в судові засідання апеляційного суду  17.12.2019 та 21.01.2020.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені            ст.ст. 286-291 ГПК України.
3.      Справу повернути до місцевого господарського суду.
Повний текст постанови складено  10.07.2020

Головуючий суддя                                                            М.І. Хабіб
                                                                                          
          Суддя                                                                       О.П. Дубник
          
          Суддя                                                                                       О.І. Матущак