УХВАЛА

26 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 810/403/18
адміністративне провадження № К/9901/20711/20
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2020 у справі №810/403/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон 2015» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
УСТАНОВИВ:
17.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2020.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Легіон 2015» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.10.2017 №0007274004.
Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.08.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2020, позов задоволено.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ГУ ДФС у Київській області на підставі наказу від 25.09.2017 №1729 проведена фактична перевірка магазина, що належить ТОВ «ЛЕГІОН 2015», розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. 10 лінія, 1-Б, за результатами якої складений акт від 02.10.2017 р №528/10-36-40/39775097 (далі по тексу - акт перевірки).
Перевіркою встановлений факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів (згідно з фіскальним чеком №264 від 02.10.2017 здійснений продаж однієї пачки тютюну Graff Halzware, 30 грам, дата виготовлення 20.12.2016. маркованою маркою акцизного податку АААП 031523, 16/3 за ціною 61,40 грн.), що є більшою від встановленої виробником або імпортером максимальної роздрібної ціни (ціна зазначена на пачці - 54 грн. або з урахуванням 5% акцизного податку повніша складати 56,70 грн.). Загальна вартість наявних на момент перевірки у суб`єкта господарювання тютюнових виробів склала 72486,40грн.
На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 №0007274004, згідно з пп. 54.3.3 п.  54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та абз. 15 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до ТОВ «Легіон 2015» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 72 486,40 грн.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій  дійшли висновку, що прийняті Головним управлінням ДФС у Київській області податкове повідомлення-рішення від 18.10.2017 №0007274004 у розмірі 72 486,40 грн є протиправним та підлягає скасуванню.
Головне управління ДПС у Київській області, не погодившись з судовим рішенням, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2020 у справі №810/403/18 скасувати та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 18.10.2017 №0007274004 у розмірі 72 486,40
У касаційній скарзі скаржник зазначив, що справа має виняткове значення для відповідача, оскільки неможливість подання ГУ ДПС у Київській області касаційної скарги по даній справі призведе до подальших втрат з Державного бюджету України та позбавить податкові органи можливості захистити економічні інтереси держави в повному обсязі, призведе до формування негативної практики застосування норм законодавства та до зловживання платниками податків правами, встановленими чинним законодавством.
Проте, Головним управлінням ДПС у Київській області не доведено в чому саме полягає виняткове значення для відповідача та не зазначено обставини, які виділяють її вимоги якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загального ряду подібних справ.
Отже, наведені позивачем в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача.
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішеня Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.08.2019 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2020  у справі №810/403/18 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2020 у справі №810/403/18 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.А. Васильєва   В.П. Юрченко