ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/15492/16-ц Головуючий у І інстанції Ус О.В.
Номер провадження 22-ц/819/576/20 Доповідач Семиженко Г.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Семиженка Г.В.,
суддів: Базіль Л.В.,
Вейтас І.В., 
секретар Давиденко І.О.,
розглянувши у місті Херсоні у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області, ухваленого 17 січня 2020 року під головуванням судді Ус О.В., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсними договорів іпотеки,
       ВСТАНОВИВ:        
28 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк звернулося до суду з вказаним позовом з вимогою звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 02-23-12/02-25-458 від 15 березня 2006 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 та за іпотечним договором № 02-23-051/033-1495 від 13 вересня 2007 року між цими ж особами, а саме на будівлю літ. «А» загальною площею 1406,7 кв.м по АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 15 березня 2006 року, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною продажу не нижче експертної оцінки, проведеної в рамках виконавчого провадження, за рахунок чого задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за договором кредиту з іншою стороною № 12/02-25 від 15 березня 2006 року на загальну суму 21359,13 долари США, за договором кредиту № 051/033.1 від 13 вересня 2007 року на загальну суму 19610,49 долари США, за договором кредиту № 051/033.2 від 21 серпня 2008 року на загальну суму 19623,88 долари США, також у позові поставлено питання про відшкодування судових витрат.
13 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом з вимогою визнати недійсними іпотечний договір № 02-23-12/02-25-458 від 15 березня 2006 року з додатками до нього та іпотечний договір № 02-23-051/033-1459 від 13 вересня 2007 року з посиланням на те, що 15 березня 2006 року між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір споживчого кредиту № 12/02-25 та в забезпечення його виконання іпотечний договір № 02-23-12/02-25-258, 13 вересня 2007 року між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено генеральний договір № 051/033 про здійснення кредитування та іпотечні договори в їх забезпечення відповідно № 02-23-051/033-1495 від 13 вересня 2007 року, № 02-23-12/02-25-458 від 15 березня 2006 року, за якими в іпотеку вказаній банківській установі передано нерухоме майно, а саме будівля літ. «А», загальною площею 1406,7 кв.м. по АДРЕСА_1 , іпотечні договори є похідними від договорів споживчого кредитування, банківська установа листом № 12.2-7/67-2008 від 01 грудня 2008 року повідомила ОСОБА_1 про дострокове розірвання Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» усіх договорів в односторонньому порядку, на що ОСОБА_1 погодилася і заперечень не надавала, вважаючи, що всі договори між сторонами розірванні з ініціативи банку з 01 грудня 2008 року, отже для звернення стягнення на її майно відсутні законні підстави.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Альфа-Банк» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено, ухвалено визнати недійсними іпотечний договір № 02-23-12/02-25-458 від 15 березня 2006 року з додатками та іпотечний договір № 02-23-051/033-1459 від 13 вересня 2007 року, укладені між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 , з підстави встановлення рішенням суду у іншій справі нікчемності кредитних договорів, в забезпечення яких було укладено зазначені договори іпотеки.
В апеляційній скарзі Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду поставлено питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити з підстав, що у ньому зазначені, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.
В обґрунтування скарги зазначено, що в основу рішення суду першої інстанції щодо задоволення зустрічного позову покладено рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 20 травня 2015 року у справі № 667/8605/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача, яке набрало законної сили 31 травня 2015 року та яким встановлено нікчемність кредитного договору № 12/02-25 від 15 березня 2006 року та генерального договору № 051/033 про здійснення кредитування від 13 вересня 2007 року, при цьому суд першої інстанції не надав оцінку доводам представника банку на заперечення таких обставин та не звернув увагу, що ОСОБА_1 у вище вказаній справі було відмовлено у задоволенні позову, вона в порушення вимог закону та договору допустила порушення зобов`язань за кредитними договорами, документ, на який посилається ОСОБА_1 щодо припинення договорів у 2008 році, має недоліки форми, банком не видавався і не направлявся.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи учасники свої процесуальні позиції підтримали, представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» адвокат Шевцов О.С. наполягав на задоволенні скарги, пояснив, що рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 20 травня 2015 року, яким зазначені вище кредитні договори між сторонами визнано нікчемними, не оскаржувалося та набуло законної сили, даною банківською установою заяви про застосування положень ст. 1057-1 ЦК України до суду не подавалося.
Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лодига М.Т. вважала скаргу такою, що задоволенню не підлягає, пояснила, що оскільки зазначеним вище рішенням суду кредитні договори було визнано нікчемними, її довірителька не має за ними заборгованості у зв`язку з поверненням сум отриманих кредитів.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується, що 15 березня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 12/02-25 з додатковими угодами до нього № 1 від 13 вересня 2007 року та № 2 від 20 травня 2010 року, за яким останній було надано грошові кошти у сумі 80000 доларів США під 12,5 % річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 14 березня 2018 року, в забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 15 березня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 02-23-12/02-25-458 з додатковим договором № 1 від 13 вересня 2007 року про внесення змін до іпотечного договору № 02-23-12/02-25-458 від 15 березня 2006 року та з додатковим договором № 2 від 20 травня 2010 року про внесення змін до іпотечного договору № 02-23-12/02-25-458 від 15 березня 2006 року, предметом якого є будівля літ. «А», що складається з будівлі літ. «А», загальною площею 1406,7 кв.м, по АДРЕСА_1 , вартістю 1989074 гривень.
13 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено генеральний договір № 051/033 про здійснення кредитування з додатковою угодою до нього № 051/033.1 від 13 вересня 2007 року, з додатковою угодою № 1 від 18 лютого 2010 року про внесення змін до додаткової угоди № 051/033.1 від 13 вересня 2007 року, за яким ОСОБА_1 було надано кредит у формі разового кредиту на поточні потреби у розмірі 38000 доларів США під 13,5 %, строком по 12 вересня 2018 року, та з додатковою угодою № 051/033.2 від 21 серпня 2008 року, з додатковою угодою № 1 від 18 лютого 2010 року про внесення змін до додаткової угоди № 051/033.2 від 21 серпня 2008 року, за яким останній було надано транш на поточні потреби 50000 доларів США під 15 % річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 20 серпня 2019 року, в забезпечення виконання даної генеральної угоди 13 вересня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 02-23-051/033-1495, предметом якого є будівля літ. «А», загальною площею 1406,7 кв.м, по АДРЕСА_1 , вартістю 1989074 гривень. 
Згідно заяви на видачу готівки № 1 від 15 березня 2006 року, меморіальних валютних ордерів № 101 від 14 вересня 2007 року та № 2305 від 22 серпня 2008 року ОСОБА_1 отримала від обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» 80000 доларів США, 38000 доларів США та 50000 доларів США, за розрахунками позивача заборгованість відповідачки за кредитним договором № 12/02-25 від 15 березня 2006 року станом на 13 вересня 2016 року складає 21359,13 долари США, за кредитним договором № 051/033.1 від 13 вересня 2007 року станом на 14 вересня 2016 року 19610,49 долари США, за кредитним договором № 051/033.2 від 21 серпня 2008 року станом на 13 вересня 2016 року 19623,88 гривні, 04 вересня 2017 року та 18 червня 2018 року Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» подано до суду першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності до зустрічного позову, правонаступником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», 13 березня 2016 року ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності до первісного позову.
У чинному рішенні Комсомольського районного суду міста Херсона 20 травня 2015 року у іншій справі № 667/8605/14ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача міститься правовий висновок про нікчемність зазначених у даній справі кредитних договорів, за положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, з моменту ухвалення вказаного рішення до моменту звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом строк позовної давності не сплив.
Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, за ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України дійсне зобов`язання повинне ґрунтуватися на чинних правових підставах виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених законом, яким зокрема є договір, і повинне бути спрямоване на реальне настання юридичних наслідків.
Таким чином, оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною за умови його чинності, вона не може існувати самостійно, правовим наслідком встановлення факту нікчемності договорів, забезпечених договорами іпотеки, є недійсність таких договорів іпотеки, приведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 305/1180/15-ц.
За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для задоволення її вимог, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення у справі без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня прийняття, її повний текст буде складено 04 серпня 2020 року і з цього дня протягом тридцяти днів на постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко
Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Вейтас