П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/3608/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Майстер П.М.  
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
02 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року  (м. Хмельницький, 09 січня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.07.2019 № 29 про відмову йому в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити йому, пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку з 09 квітня 2019, з часу звернення із заявою про призначення пенсії.
Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 1962 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта позивача.
09 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Листом відповідача від 11 липня 2019 року № 22974/03 позивачу повідомлено, що до пільгового стажу не враховано наступні періоди роботи: - з 22.08.1992 р. по 31.03.1994 р., оскільки відсутні документи про атестацію робочого місця майстра будівельних та монтажних робіт; - з 01.04.1994 р. по 15.08.1995 р., оскільки дія атестації робочих місць від 16.08.2000 р. поширюється на період роботи, починаючи з 16.08.1995 р. (перша атестація 16.08.2000 р. - 5 років = 16.08.1995 р.). Страховий стаж згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу становить 38 років 3 місяці 5 днів, в тому числі 7 років 5 днів пільгового стажу. Право на пенсію на пільгових умовах позивач набуде із зниженням пенсійного віку на 2 роки, тобто в 58 років.
Рішенням відповідача від 02.07.2019 р. № 29 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 7 років 6 місяців.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі Закон України Про пенсійне забезпечення) .
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України за № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
За змістом п. 1 цього Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
В силу п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 08.04.1980 року, в період з 03.12.1985 по 01.04.1994 та з 01.04.1994 по 30.11.1995 позивач працював у Хмельницькому будівельному управлінні "Спецбудмеханізація" майстером будівельних, монтажних робіт та виконавцем робіт. позивач серії
Також, в матеріалах справи міститься довідка Колективного підприємства "Спецбудмеханізація" від 16.04.2019 №44 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, у якій зазначено, що позивач з 03.12.1985 по 01.04.1994 працював повний робочий день в Хмельницькому будівельному управлінні "Спецбудмеханізація" (Колективноме підприємство "Спецбудмеханізація"), виконував будівельно - монтажні роботи на новому будівництві за професією (посадою) майстер будівельних та монтажних робіт, що передбачена Списком №2 розділу ХХVІІ підрозділу "б" позиції (коду) 12232-23419-64, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.
Відповідно до довідки Колективного підприємства "Спецбудмеханізація" від 23.03.2017 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, позивач з 01.04.1994 по 30.11.1995 працював повний робочий день в Хмельницькому будівельному управлінні "Спецбудмеханізація" (Колективноме підприємство "Спецбудмеханізація"), виконував будівельно - монтажні роботи на новому будівництві за професією (посадою) виконавець робіт, що передбачена Списком №2 розділу ХХVІІ "Будівництво, реконструкція" підрозділу "б" позиції (коду) 2290000-24441, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.
Відтак, даними документами підтверджено, що у період з 22.08.1992 по 31.03.1994 та з 01.04.1994 по 15.08.1995 (2 роки 10 місяців 24 дні) позивач виконував роботу із шкідливими умовами праці, передбачені Списком 2 та довідки відповідають вимогам Постанови КМУ №637.
Крім того, слід зазначити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.92 р. № 41. Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
У відповідності до п. 4 Порядку проведення атестації та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Разом з тим, є необґрунтованими доводи відповідача про відсутність проведення атестації робочих місць, як на підставу для відмови в призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, оскільки атестація робочих за умовами праці це комплексна оцінка усіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.
Також, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові та безпечні умови праці.
Отже, законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про надання пенсії за віком на пільгових умовах.
Оскільки відповідальність за своєчасність проведення атестації робочих місць покладена на керівника підприємства, а у період з 22.08.1992 по 31.03.1994 та з 01.04.1994 по 15.08.1995 (2 роки 10 місяців 24 дні) позивач виконував роботу із шкідливими умовами праці, передбачені Списком 2 та довідки відповідають вимогам Постанови КМУ №637, відповідач вказаний факт не врахував та протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії з урахуванням спірних періодів.
Водночас, у трудовій книжці позивача зазначено, що з 21.08.2002 по 21.01.2004 позивач працював в ДП "Славутський лісгосп" лісорубом Галицького лісництва (1 рік 5 місяців 1 день). Зазначена посада передбачена списком професій і посад працівників лісової промисловості та лісового господарства, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Вказана обставина підтверджується також наявною в матеріалах справи копією довідки №15д від 03.04.2019 року виданою Держаним підприємством "Славутське лісове господарство".
Відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (ч.5 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").
Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Тобто, період роботи позивача лісорубом в Галицькому лісництві з 21.08.2002 по 21.01.2004 підлягає взаємозарахуванню до стажу який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Згідно з п. п. 4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996 року, ратифікованої Закону України "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)" №137-V 14.09.2006 усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.
Беручи до уваги наведене, позивач має достатній стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо дати, з якої має бути призначена пенсія, слід зазначити, що відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії 09.04.2019, і матеріалами справи підтверджено, що на той час він мав достатньо стажу для призначення пільгової пенсії, а несвоєчасне проведення атестації робочого місця сталося не з вини позивача, та враховуючи встановлену судом протиправність рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, відтак, така має бути призначена саме з дати звернення, оскільки таке звернення відбулося після спливу 3 місяців з дня виповнення 55 років.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.