ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" вересня 2020 р.                                       Справа№ 910/7714/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Агрикової  О.В. 
          Мальченко А.О. 
 секретар судового засідання: Бовсунівська Л.О.
за участю представників сторін: 
від позивача: Москаленко Є.А., ордер серії ДП №2617/033 від 09.09.20
від відповідача: Каракоця О.Р., довіреність №4543-К-О від 23.10.18
треті особи явку своїх представників не забезпечили
розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23 липня 2020 року (повний текст складено 27.07.2020)
(про призначення експертизи)
у справі № 910/7714/20 (суддя Стасюк С.В.)
за позовом ОСОБА_1 , 
до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіас-2000" 
про визнання недійсним договору про внесення змін до договору поруки, - 
в с т а н о в и в :
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1. ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (відповідач) про визнання недійсним Договору від 30.06.2015 про внесення змін до Договору поруки № 2277/П-1 від 20.05.2010 (а.с. 1-14).

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 липня 2020 року у справі №910/7714/20 клопотання представника позивача про призначення судової економічної експертизи задоволено та призначено у справі № 910/7714/20 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (а.с. 186-188).

3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.          АТ КБ "Приватбанк" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 23.07.2020 року про призначення судової економічної експертизи у справі та передати справу для розгляду по суті до суду першої інстанції.

4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1.          У апеляційній скарзі відповідач зазначає, місцевий господарський суд не вказав мотивів призначення такої та не навів обґрунтування залучення експерта із спеціальними знаннями.
4.2.          Питання, поставлені позивачем для роз`яснення експертом, в тому числі, які задоволені судом, не відповідають Науково-методичним рекомендаціям та не потребують наявності спеціальних економічних знань. 
4.3.          Також відповідач звертає увагу на висновок Верховного Суду, постанова від 10.04.2020 року у справі № 2-259/07 (провадження № 61-1712св18).

5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1.          Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що метою призначення експертизи стала необхідність роз`яснення питання щодо загрози банкрутства та перебування ТОВ "Авіас-2000" у скрутному матеріальному становищі станом на момент укладення позивачем оспорюваного правочину. 
5.2.          Також позивач зазначає, що поставлені на вирішення експерта питання відповідають Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень так Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.
5.3.          Треті особи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

6.          Розподіл справи:
6.1.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2020, матеріали судової справи № 910/7714/20 разом з апеляційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23 липня 2020 року у справі № 910/7714/20 та повідомлено учасників справи про те, що судове засідання відбудеться 15.09.2020 р.
6.3.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 р. розгляд справи відкладено на 22.09.2020 р.

7.          Інші процесуальні дії у справі:
7.1.          У судовому засіданні 22.09.2020 р. представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
7.2.          Представник відповідача у судовому засіданні 22.09.2020 р. надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін. 
7.3.          У судове засідання 22.09.2020 р. третя особа явку свого представника не забезпечила, про причини неявки колегію суддів не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження направленого на адресу третьої особи-3 поштового відправлення "19.09.20 відправлення не вручене під час доставки: інші причини
За змістом п. 5 ч. 4 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов`язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника третьої особи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.          09.07.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи.
8.2.          Необхідність призначення експертизи у справі на переконання позивача обґрунтована тим, що для вирішення справи необхідно встановити наявність двох підстав, а саме тяжких обставин та вкрай невигідних умов для позивача на момент укладання оскаржуваного договору.
8.3.          Крім того, позивач звертає увагу на те, що: "станом на 30.06.2015 ТОВ "АВІАС-2000" опинилось під загрозою неплатоспроможності, а тому позивач як співвласник ТОВ "АВІАС-2000" та поручитель за зобов`язаннями останнього, з метою порятунку власного бізнесу був змушений укласти з відповідачем Договір від 30.06.2015 про внесення змін до Договору поруки № 2277/П-1 від 20.05.2010, недійсність якого є предметом розгляду даної справи".
8.4.          Для перевірки документальної обґрунтованості ознак банкрутства ТОВ "АВІАС-2000" у 2015, позивач вбачає підстави та необхідність проведення економічної експертизи, а саме експертизи документів про економічну діяльність ТОВ "АВІАС-2000" за 2013, 2014 та 2015 роки.

9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
9.1.          Предметом доказування в процесі оскарження ухвали про призначення експертизи є наявність або відсутність підстав для призначення експертизи, що визначені  ст. 99 ГПК України.
9.2.          Відповідно до викладеної у постанові Верховного Суду від 11.10.2017 р. у справі №916/292/17 правової позиції: "вирішення питання щодо проведення експертизи перебуває у межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими і у кожному випадку суд повинен обґрунтовувати своє рішення". Місцевий господарський суд належним чином обґрунтував причини та підстави для призначення судової експертизи.
9.3.          У постанові Верховного Суду від 12.04.2018 р. у справі №914/1023/17 зазначено, що: "У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява №61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури; більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.
Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом. 
Експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, рішення суду має прийматися у повній відповідності з нормами процесуального та матеріального права, з повним та об`єктивним дослідженням обставин та доказів. З огляду на викладене, колегія суддів не приймає до уваги твердження про те, що призначення експертизи у справі є затягуванням розгляду справи, оскільки призначення експертизи у даній справі спрямоване на встановлення доказів, які мають значення для вирішення даного спору, і не свідчить про затягування розгляду справи."
9.4.          Позовні вимоги у даній справі обґрунтовані тим, що Договір від 30.06.2015 про внесення змін до Договору поруки № 2277/П-1 від 20.05.2010 був укладений позивачем під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних для позивача умовах.
9.5.          Вказані обставини позивач обґрунтовує тим, що він є учасником ТОВ "Авіас-2000", який має половину частки у статутному капіталі вказаного товариства, що підтверджується Статутом ТОВ "Авіас-2000" та випискою з ЄДРПОУ (а.с. 15-20, 21-27).
9.6.          У позовній заяві позивач зазначає про те, що Договір від 30.06.2015 про внесення змін до Кредитного договору від 20.05.2010 №2277 (а.с. 32-38) укладено ТОВ "Авіас-2000" у зв`язку з погіршенням економічно-фінансової ситуації під загрозою банкрутства та те, що вказані обставини, також зумовили укладення ним (як учасником ТОВ "Авіас-2000") Договору від 30.06.2015 про внесення змін до договору поруки №2277/П-1 від 20.05.2010 (а.с. 40-41).
9.7.          На підтвердження вказаної обставини позивач надає баланси (звіти про фінансовий результат) ТОВ "Авіас-2000" з 2013 по 2015 роки (а.с. 42-44) та посилається на наявність інших кредитних договорів та зобов`язань перед третіми особами, а також те, що у випадку не укладення додаткової угоди до кредитного договору (наслідком чого стало укладення додаткової угоди до договору поруки) та, відповідно, необхідності погашення кредитної заборгованості, - третя особа опинилася б у стані неплатоспроможності.
9.8.          На підтвердження невигідних умов оспорюваного правочину, позивач наводить порівняння нової та старої редакцій договору (щодо можливості бути поручителем будь-якого іншого боржника за кредитним договором у випадку його заміни, позивач позбавляється права відмовитись від поручительства у разі збільшення розміру зобов`язань по кредитному договору, необов`язковість направлення поручителю вимоги про виконання зобов`язання, змінено строк дії договору поруки до 30 років, збільшено позовну давність з 5 до 15 років). Також позивач вважає, що договір поруки припинив свою дію 20.11.2013, з огляду на що внесення змін до такого договору є неможливим.
9.9.          Доказами, в силу положень п. 2 ч. 2 ст. 73 ГПК України є в т.ч. висновки експертів.
9.10.          Отже, з метою вирішення спору у справі в частині, що стосується в т.ч.  дослідження питання укладення позивачем Договору від 30.06.2015 про внесення змін до Договору поруки № 2277/П-1 від 20.05.2010 під впливом тяжких обставин (загроза банкрутства підприємства-боржника за кредитним договором, учасником якого з часткою 50% статутного капіталу є позивач), необхідно визначити, встановити та перевірити:
"- Як основні економічні показники (ліквідності, платоспроможності та прибутковості) характеризують фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАС-2000" на 30.06.2015?
-Чи підтверджується документально погіршення фінансового стану Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАС-2000" за 2015 рік в порівнянні з показниками за 2013, 2014 роки?
-Чи підтверджується документально збитковість Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАС-2000" станом на 30.06.2015?
-Чи підтверджується документально загроза неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАС-2000" станом на 30.06.2015?
-Чи свідчить фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАС-2000" про неможливість сплатити 30.06.2015 Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" суму боргу у розмірі 6 609 723,24 грн. за Кредитним договором № 2277 від 20.05.2010 в повному обсязі?
-Чи призвела б сплата 30.06.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "АВІАС-2000" суми боргу Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" за Кредитним договором № 2277 від 20.05.2010 у розмірі 6 609 723,24 грн. до виникнення неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАС-2000"?
-Чи є документи, що були долучені до позовної заяви достатніми для підтвердження збитковості та загрози банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАС-2000" у 2015 році під час проведення економічної експертизи?"

10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення експертизи з огляду на те, що таке право суду передбачено ст. 99 ГПК України та те, що роз`яснення питань, які виникли при вирішенні даного спору стосуються надання оцінки показникам фінансово-економічного стану (платоспроможності) третьої особи та, відповідно, потребують спеціальних знань і без проведення судової експертизи неможливо вирішити даний спір по суті, а відтак і надати оцінку обґрунтованості викладених у позовній заяві тверджень позивача та у відзиві на позов заперечень відповідача.

11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.          Колегія суддів зазначає про помилковість тверджень скаржника про відсутність підстав для призначення експертизи у справі з огляду на те, що призначення такої експертизи необхідно для перевірки документальної обґрунтованості загрози банкрутства ТОВ "АВІАС-2000", що входить до предмету доказування у даній справі.
11.2.          Враховуючи викладене та те, що за змістом п.п. 2.1 п. 2 Розділу III Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р. основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій є в т.ч. проведення аналізу показників фінансово-економічного стану (платоспроможності, фінансової стійкості, прибутковості тощо) підприємства/організацій, колегія суддів зазначає про помилковість тверджень скаржника про те, що поставлені для роз`яснення експертом питання не відповідають Науково-методичним рекомендаціям та не потребують наявності спеціальних економічних знань.
11.3.          Також колегія суддів зазначає про відсутність підстав для врахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 р. у справі № 2-259/07 (провадження № 61-1712св18), з огляду відмінність правовідносин щодо яких Верховним Судом здійснено такий висновок (у правовідносинах, що склались на підставі договору дарування земельної ділянки, позов у якій обґрунтовано тим, що договір дарування укладено позивачем під впливом тяжких обставин, зокрема внаслідок скрутного становища товариства позивача, а також внаслідок введення її в оману, шляхом надання обіцянки допомогти підприємству у якому, вона є засновником) та тими, що є предметом дослідження у межах даної справи (укладення додаткової угоди до договору поруки був під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних для позивача умовах).

12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:
12.1.           Матеріалами справи не підтверджено порушення прав відповідача оскаржуваною ухвалою.

13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
13.2.           Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).
13.3.          Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.
13.4.          Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).
13.5.          Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України). 
13.6.          Зі змісту ч.4 ст. 75 ГПК України вбачається, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
13.7.          Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
13.8.          За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
13.9.          Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
13.10.          Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
13.11.          Відповідно до  ст. 1 Закону України "Про судову експертизу"  судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
13.12.          Відповідно до ч. ч. 1, 2  ст. 98 ГПК України  висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
13.13.           За змістом ч. 1  ст. 99 ГПК України,  суд  за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу  у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи,  необхідні спеціальні знання  у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
13.14.          Відповідно до ч. 1 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1.          Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала ґрунтується на засадах верховенства права, є законною,  ухвалена судом при дотриманні норм процесуального права і обґрунтована, - прийнята на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
14.2.          Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23 липня 2020 року у справі №910/7714/20 залишити без змін.
14.3.           Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23 липня 2020 року у справі №910/7714/20 залишити без задоволення.

15.          Розподіл судових витрат:
15.1.           Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23 липня 2020 року у справі №910/7714/20 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23 липня 2020 року у справі №910/7714/20 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".
4. Справу №910/7714/20 направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено - 23.09.2020 р. 

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                О.В. Агрикова

                                                                                А.О. Мальченко