Постанова
Іменем  України 
 
29 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 757/23169/18
провадження № 61-11685св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Бурлакова С. Ю.,  Зайцева А. Ю.,                 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», ОСОБА_2 , 
треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Гурез Іванною Олександрівною, на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у складі судді                 Шахової О. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст вимог заяви
18 січня 2019 року ОСОБА_1 до відкриття провадження у справі звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру     АДРЕСА_1 , яка є предметом спору, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду у вказаній справі. 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. 
Накладено арешт на квартиру  АДРЕСА_1 .
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що надані позивачем докази вказують на існування об`єктивного ризику невжиття заходів забезпечення позову, а тому заява підлягає задоволенню.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Гурез І. О. подала до суду апеляційну скаргу. 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у відкритті апеляційного провадження  за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , поданою її представником - адвокатом Гурез І. О., на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року відмовлено.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що наведені представником ОСОБА_2 причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
07 серпня 2020 року ОСОБА_2 через свого представника - адвоката              Гурез І. О. звернулась до Верховного Суду зкасаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року.
 
В касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає засадам законності і обґрунтованості, поставлена 
з порушенням норм процесуального права та є помилковою.

Доводи інших учасників справи
 
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
15 вересня 2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру    АДРЕСА_1 .
 
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Гурез І. О. 09 червня 2020 року подала апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. Заявницявказувала, що про наявність вказаної ухвали суду їй стало відомо 29 квітня 2020 року, коли і виникла можливість з нею ознайомитись.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишено без руху, оскільки наведені нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.Заявнику надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для звернення з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року з зазначенням інших причин поважності пропуску такого строку та надання доказів на їх підтвердження.    
На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року ОСОБА_2 16 липня 2020 року до суду апеляційної інстанції направлена заява про визнання поважними причин пропуску на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року. При цьому такими причинами заявниця зазначила той факт, що вона є безробітною, а тому у неї не було достатньо грошових коштів для своєчасного апеляційного оскарження судового рішення. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року у відкритті апеляційного провадження  за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року відмовлено. При цьому суд зазначив, що викладені у заяві  ОСОБА_2 від 16 липня 2020 року причини пропуску на апеляційне оскарження не є поважними. 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а підстав для його скасування немає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу 
суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
 
Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
 
Згідно із частинами третьою та четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження 
в порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
 
Судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 , дізнавшись 29 квітня 2019 року про наявність ухвали Дарницького районного суду                м. Києва від 22 січня 2019 року та ознайомившись з нею, звернулась з апеляційною скаргою на неї лише 09 червня 2020 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження. 
 
Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого суду була подана поза межами 15-ти денного строку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 354 ЦПК України, вважаючи наведені представником відповідача підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду неповажними, своєю ухвалою від 01 липня 2020 року правомірно залишив апеляційну скаргу без руху та надав строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема - для звернення із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року із зазначенням інших причин поважності пропуску такого строку та надання доказів на їх підтвердження.     
 
Разом з тим, судом апеляційної інстанції заявнику було роз`яснено наслідки невиконання ухвали суду від 01 липня 2020 року про залишення його апеляційної скарги без руху.
 
Встановивши, що наведені на виконання вимог вказаної ухвали суду причини пропуску строку не є поважними,суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого та правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
 
Посилання  ОСОБА_2 на поважність причини пропуску на апеляційне оскарження - відсутність грошових коштів для сплати судового збору не є обґрунтованим, оскільки цивільним процесуальним законодавством та Законом України «Про судовий збір» передбачені підстави для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати за умови скрутного матеріального стану особи. Із відповідною заявою ОСОБА_2 до суду не зверталась. Крім того, апеляційним судом встановлено, що неспроможність  ОСОБА_2 сплатити необхідну суму судового збору належним чином нею не доведена.
 
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника 
із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня2006 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана представником - адвокатом Гурез Іванною Олександрівною, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                             Є. В. Коротенко
 
                                                                                                             С. Ю. Бурлаков
 
 А. Ю. Зайцев