ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5696/20 Справа № 207/3183/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Тюлюнова В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Каратаєвої Л.О.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,
 
за участю секретаря судового засідання – Літвінової А.Г.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Кам`янської міської ради на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року по справі за позовом Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою,- 

                                В С Т А Н О В И Л А
:
12 вересня 2018 року Кам`янська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою.
Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року позовні вимоги Кам`янської міської ради задоволено.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року скасовано заочне рішення, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
27 листопада 2019 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла заява Кам`янської міської ради про зміну позовних вимог, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - 403496,94 грн. 
17 березня 2020 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла заява представника позивача про уточнення позовних вимог, в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - 403496,94 грн., солідарно.
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року у задоволенні позовної заяви Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 403496,94 грн. відмовлено. Стягнуто з Кам`янської міської ради на користь ОСОБА_2 понесені відповідачем судові витрати на правничої допомогу в розмірі 11526 грн (том 2 а.с.67-73).
Не погодившись з рішенням суду, Кам`янська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду з апеляційною скаргою. Просить, скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у повному обсязі задовольнити їх позовні вимоги (том 2 а.с.78-82).
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі є власниками нерухомого майна виробничої бази, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 А згідно з договорами купівлі-продажу в реєстрі за №183 від 05.02.2013р. та №186 від 05.02.2013р., посвідченими приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик В.В.(том 1 а.с.7-8). 
22 жовтня 2015 року державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області складено акт № 08-20/19 «Ревізії фінансово-господарської діяльності, законності використання земель та управління майном, що належать територіальній громаді міста в Дніпродзержинській міській раді за період з 01.01.2013 по 31.08.2015 року» (том 1 а.с.12).
На підставі вищезазначеної ревізії 13 січня 2016 року департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради на адресу Відповідачів було направлено листа (вх.№07-11/122 від 13.01.2016), яким повідомлено, що 29 січня 2016 року з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. відбудеться обстеження стану та дотримання умов використання зазначеної вище земельної ділянки (том 1 а.с.22 зворот).
29 січня 2016 року спеціалістами відділу самоврядного контролю департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради проведено обстеження спірної земельної ділянки та складений Акт обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки.
В результаті обстеження встановлено: рішенням Дніпродзержинської міської ради від 01.11.2006 року №66-05/V з АК "Демос" укладено договір оренди земельної ділянки № 04052 від 15.01.2007 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1,5858 га для розміщення виробничої ділянки.
У зв`язку із набуттям відповідачами права власності на нерухоме майно, рішенням Дніпродзержинської міської ради від 29.03.2013 року №724-33/VI земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено із користування АК «Демос» та зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оформити документи на землекористування земельною ділянкою, орієнтовною площею 1,5858 га для розміщення виробничої ділянки.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.12.2015 року № 49568929, власниками нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ..
Фактично на момент обстеження за зазначеною адресою згідно з планом земельної ділянки площею 1,5858 га розміщено нежитлові будівлі та споруди. Земельна ділянка загороджена парканом. Договір оренди на момент обстеження не оформлений належним чином, що не відповідає вимогам ст. 125, 126 ЗК України (том 1 а.с.9).
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 12.08.2018 року.
Відповідачами по справі заявлено про строк позовної давності до спірних правовідносин. 
Строк позовної давності про стягнення з відповідачів коштів становить з 12.09.2015р. по 12.09.2018р.
Як вбачається з розрахунку недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою заявлений позивачем до стягнення розмір збитків за фактичне використання земельної ділянки, за період з 01.01.2014 року по 31.07.2016 року, на загальну суму 403496,94 грн. тобто з порушенням строків позовної давності.
При цьому, позивачем не доведені поважні причини пропущення строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви про стягнення недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2014 по 12.09.2015р.
Стосовно стягнення недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 12.09.2015 року по 31.07.216 року суд зазначив наступне.
Матеріали справи свідчать про те, що розрахунок недоотриманої орендної плати за період 01.01.2014 - 31.07.2016 рр. у розмірі 403496,94 грн. позивач здійснив на підставі Витягу із технічної з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.10.2019 року.
Матеріалами справи свідчать про те, що рішенням Дніпродзержинської міської ради від 12.07.2013р. №842-38/VІ «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ із застосуванням базової вартості 1 м2 в розмірі 199,64 грн. та введено її в дію з 01.01.2014 року.
Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 08.07.2015 № 1339-64/VI «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VI «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ», внесені зміни до п. 1.1. рішення міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VI, та встановлено, що при розрахунку нормативної грошової оцінки необхідно застосовувати сукупний коефіцієнт Км3, який дорівнює 0,5.
Рішенням Кам`янської міської ради від 04.10.2019р. №1543-36/УІІ рішення Дніпродзержинської міської ради від 08.07.2015р. №1339-64/VI «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013р. №842-38/VI «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ» було визнано таким, що втратило чинність.
Рішення Кам`янської міської ради від 04.10.2019р. №1543-36/УІІ набирає чинності з першого числа місяця, який настає за датою його офіційного оприлюднення.
Судом враховано, що рішення Дніпродзержинської міської ради від 08.07.2015 № 1339-64/VI «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VІ «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ» було чинним починаючи з 08.07.2015 року та до 01.11.2019 року та його необхідно застосовувати для визначення нормативної грошової оцінки земель.
У витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.10.2019 року щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 15858 кв.м., кадастровий номер 1210400000:02:004:0127, який наданий позивачем, нормативна грошова оцінка відповідної земельної ділянки становить 7748788,52 грн. та розрахована виходячи з наступних складових:
- площа земельної ділянки 15858 кв. м.;
- середня базова вартість земель становить 199,64 грн. за кв.
- коефіцієнт Км2 1,68;
- сукупний коефіцієнт Км3 0,64;
- коефіцієнт Кф 1,2.
Таким чином, позивачем для визначення недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 12.09.2015 року по 31.07.2016 року застосована нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка в частині застосування коефіцієнту Км3 суперечить рішенню Дніпродзержинської міської ради Дніпродзержинської міської ради від 08.07.2015 № 1339-64/VI «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VI «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ».
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів належними та допустимими доказами розмір недоотриманої позивачем орендної плати за користування відповідачами земельною ділянкою, який підлягає стягненню з відповідачів в порядку ст. 1212 ЦК України за період з 12.09.2015 року по 31.07.2016 року, а до вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2014 року по 12.09.2015 року суд відмовив за пропуском строку позовної давності.
Проте повністю погодитися з таким висновком суду, колегія суддів не може.
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» ч. 1 ст. 141 ЗК України).
За змістом глави 15 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.
Частина 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України).
Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).
За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи ч. 2 ст. 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.
Відтак, суд вважає, що відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Також, у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: «суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини». Аналогічну правову позицію викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18).
Отже, суд першої інстанції правильно застосував до спірних відносин приписи ч. 1 ст. 1212 ЦК України, оскільки фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України (даний правовий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц).
Матеріали справи підтверджено, що розрахунок недоотриманої орендної плати за період 01.01.2014 - 31.07.2016рр. у розмірі 403496,94 грн. позивач здійснив на підставі Витягу із технічної з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.10.2019 року.
Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 12.07.2013р. №842-Р38/VІ «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ із застосуванням базової вартості 1 м2 в розмірі 199,64 грн. та введено її в дію з 01.01.2014 року.
Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 08.07.2015 № 1339-64/VI «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VI «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ», внесені зміни до п. 1.1. рішення міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VI, та встановлено, що при розрахунку нормативної грошової оцінки необхідно застосовувати сукупний коефіцієнт Км3, який дорівнює 0,5.
Рішенням Кам`янської міської ради від 04.10.2019р. №1543-36/УІІ рішення Дніпродзержинської міської ради від 08.07.2015р. №1339-64/VI «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013р. №842-38/VI «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ» було визнано таким, що втратило чинність.
Рішення Кам`янської міської ради від 04.10.2019р. №1543-36/УІІ набирає чинності з першого числа місяця, який настає за датою його офіційного оприлюднення.
Судом враховано, що рішення Дніпродзержинської міської ради від 08.07.2015 № 1339-64/VI «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VІ «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ» було чинним починаючи з 08.07.2015 року та до 01.11.2019 року та його необхідно застосовувати для визначення нормативної грошової оцінки земель.
У витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.10.2019 року щодо земельної ділянки розташованої за адресою:  АДРЕСА_2 , загальна площа 15858 кв.м., кадастровий номер 1210400000:02:004:0127, який наданий позивачем, нормативна грошова оцінка відповідної земельної ділянки становить 7748788,52 грн.та розрахована виходячи з наступних складових: площа земельної ділянки 15858 кв. м.; середня базова вартість земель становить 199,64 грн. за кв.; коефіцієнт Км2 1,68; сукупний коефіцієнт Км3 0,64; коефіцієнт Кф 1,2.
Таким чином, позивачем для визначення недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 12.09.2015 року по 31.07.2016 року застосована нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка в частині застосування коефіцієнту Км3 суперечить рішенню Дніпродзержинської міської ради Дніпродзержинської міської ради від 08.07.2015 № 1339-64/VI «Про внесення змін до рішення міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VI «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем для визначення недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою була застосована нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка не вірно розрахована. 
Апелянтом не спростовано зазначених висновків суду. 
Однак колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо застосування до вимог про стягнення заборгованості за період з 01.01.2014 року по 12.09.2015 року строку позовної давності. Суд не навів підстав щодо обґрунтованості таких вимог. 
Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14, яка є узагальненням практики, що склалася при розгляді справ цієї категорії, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.
Отже, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку із спливом позовної давності за відсутності поважних причин пропущення, наведених позивачем.
Колегія суддів звертає увагу, що розрахунок заборгованості за період з 01.01.2014 року по 12.09.2015 року є недоведеним та необґрунтованим, оскільки як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 12.07.2013 № 842-38/VI «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ», встановлено, що при розрахунку нормативної грошової оцінки необхідно застосовувати сукупний коефіцієнт Км3, який дорівнює 1,02, тоді як розрахунок здійснено на підставі коефіцієнту Км3 - 0,64. 
Доводи апеляційної скарги щодо переривання строку позовної давності у зв`язку з поданням 06.04.2017 року позовної заяви до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська та винесення судом ухвали про повернення позовної заяви із роз`ясненням щодо звернення до відповідного суду за фактичним місцезнаходженням земельної ділянки, колегія суддів вважає безпідставним, крім того, перебіг позовної давності не переривається, якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-895цс15). 
       Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.
       Пунктом 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. 374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу Кам`янської міської ради — задовольнити частково.
       Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року — змінити, виключивши із мотивувальної частини судового рішення посилання на пропуск позивачем строку позовної давності, як правову підставу відмови у позові.
       В решті рішення залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       
       Судді: