УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №281/464/20 Головуючий у 1-й інст. Данчук В. В. 
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        09 липня 2020 року м.Житомир
       Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Крейдіна С.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого головою Липниківської сільської ради, 

в с т а н о в и в :

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 09.05.2020 року о 15:25 год. ОСОБА_1 по вул. М. Жука в с. Липники, Лугинського району керував автомобілем «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в Лугинській ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду захисником Крейдіним С.О. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . 
Вказує, що 02.06.2020        року, в телефонному режимі ОСОБА_1 повідомив суд про неможливість прибути в судове засідання, не дивлячись на це, та те що було визначено резервну дату 09.06.2020 року, суд не вислухавши пояснення особи, однобічно виніс судове рішення 02.06.2020 року, чим порушив право на захист.
Оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що ОСОБА_1  не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння,  а перебував біля припаркованого власного автомобіля «Мерседес Спринтер» д.н.з. номерний знак НОМЕР_2 .
Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, почав рухатись, чи рухався в стані алкогольного сп`яніння.
Також, зазначає, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, а відразу запропонували поїхати до лікарні для проходження медичного огляду, на що останній погодився.
В протоколі та у висновку Лугинської ЦРЛ №1, а також у оскаржуваній ухвалі не зазначено, яка саме кількість алкоголю була виявлена у ОСОБА_1 .
Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, а також про відмову останнього від огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
Також, вказує, що матеріали адміністративного провадження не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі.
На його думку, огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням ст. 266 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, висновком Лугинської ЦРЛ №1 від 09 травня 2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що в їх присутності було проведено огляд гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкометер 700» 09.05.2020 року - проба позитивна 1,52 проміле та встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі та від дачі пояснень.

В суді апеляційної інстанції досліджувався відеозапис відеореєстратора з автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, який також підтверджує зазначені обставини, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, оскільки він керуючи автомобілем при здійсненні маневру повороту ліворуч не увімкнув сигнал світлового покажчика повороту. При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки сп`яніння, ОСОБА_1 захотів прохотити огляд в медичному закладі, а також не заперечував, що в цей день вживав алкогольні напої.
       
Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Доводи сторони захисту про відсутність посилання в протоколі про правопорушення, у висновку Лугинської ЦРЛ №1, а також у оскаржуваній постанові результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки висновок медичного закладу про результати огляду відповідає вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» складений на підставі акту огляду де саме безпосередньо зазначаються результати огляду, результати обстеження вимірювальною технікою та лабораторних досліджень.

Підстав для визнання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння від 09.05.2020 року та протоколу про адміністративне правопорушення недопустимими доказами суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки огляд проведено у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважати його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.
За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Крейдіна С.О. залишити без задоволення, а постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 02 червня 2020 року щодо  ОСОБА_1  - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук