ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/25265/15                                                                    

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Гайворонського В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Групп-Інвест" на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 липня 2016 року, суддя Іщук І.О., у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Групп-Інвест" про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Групп-Інвест" про стягнення заборгованості у розмірі 742854,87 грн.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 липня 2016 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2017 року провадження по справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Групп-Інвест" на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.07.2016 року зупинено до вирішення Вищим адміністративним судом України пов`язаної справи № 826/1980/15.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року адміністративну справу №826/25265/15 прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року справу №826/25265/15 разом з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Групп-Інвест" на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 липня 2016 року прийнято до провадження головуючого судді судді Бужак Н.П. та запропонувано учасникам справи надати відомості про те, чи продовжують існувати обставини, що стали підставою для зупинення провадження у справі.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2020 року поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Групп-Інвест" на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 липня 2016 року у справі за позовом державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Групп-Інвест" про стягнення заборгованості. Розгляд справи призначено у відкрите судове засідання на 11 годин 20 хвилин 25 серпня 2020 року.
Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що з інтегрованої картки платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Групп-Інвест" з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) вбачається, що податковий борг відповідача виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 31.12.2014 року № 0005622201; пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань за вищевказаним податковим повідомленням-рішенням; податкової декларації з податку на додану вартість від 18.10.2015 року №9213787113.
На підставі акту перевірки від 08.09.2014 року № 435/26-57-22-01-10/37226075 та рішення про результати розгляду первинної скарги від 19.12.2014 року № 4188/7/26-15-10-05-12, Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 31.12.2014 року № 0005622201 з податку на додану вартість у сумі 704785,00 грн., з якого 563828,00 грн. - основний платіж; 140957,00 грн. - штрафні санкції.
Позивач, вважаючи, що відповідачем в установлені законодавством строки не сплачені суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно п. 10 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України №2147 провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
За змістом пп.14.1.175 ст. 14 ПК України  податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій  за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
У п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України зазначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з п 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено колегією суддів, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.08.2015 року та постановою Верховного Суду від 16.10.2018 року, у справі № 826/1980/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженю відповідальністю «Вік Групп-Інвест» до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 31 грудня 2014 року №0005622201, у задоволенні позову ТОВ «Вік Групп-Інвест» відмовлено в повному обсязі.
Відповідно до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Частиною третьою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Колегія суддів зазначає, що оскільки постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2015 року у справі №826/1980/15 набрала законної сили, тому грошове зобов`язання за винесеним податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2014 року 0005622201 вважається узгодженим.
У відповідності до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Крім того, колегія суддів зазначає, що податкова заборгованість у розмірі 115 грн також є узгодженою, оскільки виникла на підставі поданої до податкового органу декларації з податку на додану вартість від 18.10.2015 року №9213787113.
Згідно з пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. 
Згідно з пунктом 95.2. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Матеріалами справи підтверджено, що податкова вимога від 02.09.2015 року № 2635-23 на суму 742854,87 грн направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Групп-Інвест» та вручена уповноваженому представнику відповідача 09.09.2015 року, проте податковий борг товариством не був сплачений та становить 742854,87 грн.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідач визнав наявність податкового боргу у розмірі 704900,00 грн (за вирахуванням пені за несплату наявного податкового зобов`язання з податку на додану вартість). 
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наведені податковим органом в позовній заяві обставини підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про наявність непогашеного податкового боргу товариства у сумі 742854,87 грн, а тому наявні правові підстав для задоволення позову.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2016 року.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст.  229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік Групп-Інвест" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2016 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.

Постанову виготовлено: 25 серпня 2020 року.