Ухвала
09 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 127/19178/13-ц
провадження № 61-9505ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2020 року у справі за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про стягнення боргу.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 
2014 року позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено.
Стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2007 року станом на 26 листопада 2014 року у розмірі 1 630 283,37 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 1 075 654,38 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 539 672,06 грн; пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків - 14 956,93 грн.
Стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором від 14 листопада 
2008 року станом на 26 листопада 2014 року у розмірі 2 132 380,14 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 1 452 588,64 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 615 936,06 грн; пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків - 63 855,44 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 07 грудня 
2018 року ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 грудня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3  
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 
2014 року відмовлено на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.
Не погодившись з вказаним рішення суду першої інстанції, 16 січня 
2019 року  ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2  
на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 
2014 року відмовлено на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.
У травні 2020 року ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 
2020 року заяву ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області № 127/19178/13-ц 
від 17 березня 2015 року щодо боржника ФОП ОСОБА_1 .
Визнано таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області № 127/19178/13-ц 
від 17 березня 2015 року щодо боржника ОСОБА_2 . 
Визнано таким, що не підлягає виконанню повністю виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області № 127/19178/13-ц 
від 17 березня 2015 року щодо боржника ОСОБА_3 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2020 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви 
ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відмовлено.
У червні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ФОП ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду 
від 03 червня 2020 року, в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;
Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Шишков проти Росії», від 20 лютого 2014 року, заява № 26746/05).
Частиною першою статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України ухвала суду щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Водночас стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Тлумачення пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, 
у касаційному порядку не передбачено.
Аналогічний висновок викладений в ухвалі об`єднаної палати Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 753/23412/17 (провадження 
№ 61-44581сво18).
За таких обставин та з урахуванням вказаних норм процесуального права постанова Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення (постанова апеляційного суду про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню), що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про стягнення боргу відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 І. М. Фаловська
А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко