Ухвала
30 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 461/5170/18
провадження № 61-8979ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про демонтаж самочинного будівництва,
ВСТАНОВИВ :
10 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року у даній справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення наявних у ній недоліків. Заявникові необхідно було: звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення та подати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій чітко зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), на якій (яких) ця скарга подається.
07 липня 2020 року ОСОБА_1 надіслано до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та уточнену касаційну скаргу разом з доданими до них матеріалами. 
Однак, з тексту касаційної скарги в уточненій редакції не вбачається, що заявником зазначено підставу (підстави), передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга, як того вимагає пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України.
У відповідності до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не зазначено у касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) вона подається з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків даної касаційної скарги в цій частині.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі має бути зазначена постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі має бути зазначено обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Таким чином, заявникові слід подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, яка містила б посилання на вказані підстави.
Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Продовжитистрок для усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                            В. О. Кузнєцов