Постанова
Іменем України
31 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 760/15261/14-ц
 
провадження № 61-4162св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Терра Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кристалбанк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», приватне підприємство «Арт Хаус Мілленіум»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року у складі судді Козленко Г. О. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Панченка М. М., Ратнікової В. М., 
Борисової О. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Терра Банк» (далі - 
ПАТ «Терра Банк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кристалбанк» (далі - ПАТ «Кристалбанк»), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» (далі - ТОВ «Траєкторія»), приватного підприємства «Арт Хаус Мілленіум» (далі - ПП «Арт Хаус Мілленіум») про стягнення кредитної заборгованості.
 
Позовні вимоги мотивовано тим, що 08 грудня 2010 року за № К/10/02 між ОСОБА_1 та ПАТ «Терра Банк» укладено кредитний договір, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 2 100 000,00 грн під 24 % річних на термін до 06 грудня 2013 року.
 
Указаний кредит забезпечений чотирма договорами поруки укладеними між ПАТ «Терра Банк» та поручителями: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ПП «Арт Хаус Мілленіум» та ТОВ «Траєкторія», згідно яких указані відповідачі окремо поручились солідарно з основним боржником відповідати перед ПАТ «Терра Банк» за виконання ОСОБА_1 кредитних зобов?язань.
 
Оскільки, станом на дату закінчення дії кредитного договору - 06 грудня 
2013 року, кредит не був погашений, позивач 16 липня 2014 року звернувся з цим позовом до суду та просив, з урахуванням уточнень до позову, стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість, яка за розрахунком позивача, станом на 14 липня 2014 року, складає: 1 661 510,57 грн, з урахуванням простроченої заборгованості по тілу кредиту та відсоткам, пені за несвоєчасну сплату відсотків та тіла кредиту, а також 3 % річних та втрати від інфляції за прострочення погашення відсотків та тіла кредиту, відповідно до статті 625 ЦК України.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Солом?янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.
 
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Терра Банк» заборгованість за кредитним договором від 08 грудня 2010 року № К/10/02 в розмірі 
1 661 510,57 грн.
 
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Терра Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн.
 
Додатковим рішенням Солом?янського районного суду міста Києва 
від 16 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Кристалбанк» до ТОВ «Траєкторія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Арт Хаус Мілленіум» відмовлено.
 
Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив із неналежного виконання позичальником своїх зобов?язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Відмовляючи додатковим рішенням у задоволенні позовних вимог до поручителів, суд дійшов висновку про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості з поручителів, встановлений частиною четвертою статті 559 ЦК України.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Кристалбанк», який є правонаступником ПАТ «Терра Банк», задоволено частково.
 
Скасовано рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Терра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», задоволено частково.
 
Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь 
ПАТ «Кристалбанк», який є правонаступником ПАТ «Терра Банк», заборгованість за кредитним договором від 08 грудня 2010 року № К/10/02 у сумі 
1 661 510,57 грн, що складається з: простроченої заборгованості по тілу 
кредиту - 1 347 931,06 грн; простроченої заборгованості за відсотками по кредиту - 124 083,53 грн; пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту - 128 950,87 грн; пені несвоєчасної сплати відсотків - 4 920,58 грн; 3 % річних та втрат від інфляції за прострочку погашення відсотків - 1 359, 10 грн; 3 % річних та втрат від інфляції за прострочку погашення тіла кредиту - 54 265, 43 грн.
 
Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь 
ПАТ «Кристалбанк», який є правонаступником ПАТ «Терра Банк», заборгованість за кредитним договором від 08 грудня 2010 року № К/10/02 у сумі 
1 661 510,57 грн, що складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1 347 931,06 грн; простроченої заборгованості за відсотками по кредиту - 124 083,53 грн; пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту - 128 950,87 грн; пені несвоєчасної сплати відсотків - 4 920,58 грн; 3 % річних та втрат від інфляції за прострочку погашення відсотків - 1 359, 10 грн; 3 % річних та втрат від інфляції за прострочку погашення тіла кредиту - 54 265, 43 грн.
 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «Терра Банк» про стягнення кредитної заборгованості з ТОВ «Траєкторія» та ПП «Арт Хаус Мілленіум» закрито.
 
Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь 
ПАТ «Кристалбанк», який є правонаступником ПАТ «Терра Банк», сплачений судовий збір по 1 218,00 грн з кожного.
 
Частково задовольняючи позовні вимоги, та стягуючи кредитну заборгованість в солідарному порядку з ОСОБА_1 (боржник) та ОСОБА_2 (поручитель) на користь ПАТ «Кристалбанк», який є правонаступником 
ПАТ «Терра Банк», та в солідарному порядку з ОСОБА_1 (боржник) та ОСОБА_3 (поручитель) на користь ПАТ «Кристалбанк», який є правонаступником ПАТ «Терра Банк», апеляційний суд виходив із того, що звертаючись з цими позовними вимогами до суду 16 липня 2014 року, банк не пропустив строк вимоги до поручителів, оскільки пунктами 6.5 договорів поруки встановлено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом тридцяти шести місяців від дня настання строку виконання зобов?язання за кредитним договором не пред?явить вимоги до поручителя, а днем настання строку виконання зобов?язання є 06 грудня 2013 року.
 
Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог до ОВ «Траєкторія» та ПП «Арт Хаус Мілленіум», апеляційний суд виходив із того, що позовні вимоги в цій частині підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
 
Короткий зміст вимог та доводів, наведених у касаційній скарзі
 
22 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що заявника не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції.
 
Судами не правильно застосовано норми матеріального права, не правильно визначено строк звернення до суду з вимогами до поручителів та неправильно розраховано заборгованість.
 
Доводи інших учасників справи
 
У квітні 2019 року акціонерне товариство «Кристалбанк», яке є правонаступником ПАТ «Кристалбанк», подало до Верховного Суду відзив та додаткові пояснення до відзиву, у яких просить касаційну скаргу 
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року залишити без змін.
 
Рух касаційної скарги
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2019 року поновлено 
 ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року.
 
Відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Солом?янського районного суду міста Києва. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року зупинено виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги  ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу та додаткових поясненнях до відзиву, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно із положеннями статті 74 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, які разом із розпискою надсилаються поштою рекомендованими листами із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою яка бере участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Судова повістка має бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання.
 
На адресу реєстрації ОСОБА_2 апеляційним судом було надіслано судову повістку про виклик. Зазначене поштове відправлення адресату вручено не було та було повернуто до апеляційного суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 
 
Доказів використання судом апеляційної інстанції інших засобів зв`язку для поінформування ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи матеріали справи не містять.
 
Таким чином, відомості про те, що ОСОБА_2 або його представник були належним чином повідомлені судом апеляційної інстанції про дату, час і місце судового розгляду, в матеріалах справи відсутні.
 
У касаційній скарзі, крім іншого, заявник указує на неналежне повідомлення його про розгляд справи судом апеляційної інстанції, що позбавило його права на належний судовий захист та надання пояснень щодо фактичних обставин справи.
 
За таких обставин доводи касаційної скарги про неналежне повідомлення  про розгляд справи в апеляційній інстанції є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження.
 
Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є  забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (стаття 129 Конституції України). 
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з                 11 вересня 1997 року, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.  
 
У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
 
Таким чином, неналежне повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи в апеляційному суді є порушенням вимоги статті 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.
 
Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
 
Частиною четвертою статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Враховуючи вимоги пункту 5 частини першої, частини четвертої 
статті 411 ЦПК України та доводи касаційної скарги щодо неналежного повідомлення заявника про час та місце проведення судового засідання в апеляційному суді, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для обов`язкового скасування судового рішення апеляційного суду, оскільки справу розглянуто за відсутності учасника справи, який належним чином не повідомлений про час і місце судового засідання, і він обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Оскільки аргументи касаційної скарги знайшли своє підтвердження щодо неналежного повідомлення заявника про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до правил пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України є обов?язковою підставою для скасування судового рішення, то інші аргументи, наведені у касаційній скарзі судом касаційної інстанції не перевіряються.
 
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу 
ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська