Номер провадження: 22-ц/813/6403/20 
Номер справи місцевого суду: 523/8673/19
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Аліної С.С. 21 листопада 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 червня 2013 року, на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини на 1/5 частину із всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 червня 2013 року.
Позивач зазначає, що розмір аліментів, який стягується з нього, приводить його в скрутне матеріальне становище, оскільки на даний час на утриманні ОСОБА_2 знаходяться дружина, малолітня дитина від другого шлюбу та матір. Дані обставини стали підставою звернення до суду.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2019 року позов  ОСОБА_2 було задоволено.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2012 року до досягнення дитиною, повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 20 червня 2013 року.
Визначено розмір аліментів у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким зменшити розмір аліментів, які стягуються з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2012 року до досягнення дитиною, повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 20 червня 2013 року.
Визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що вказані ОСОБА_2 в позові обставини не можуть бути підставою для зменшення аліментів, а саме: перебування у новому шлюбі не дає підстав не утримувати свою дитину; неповнолітню дитину своєї дружини. ОСОБА_5 , позивач не повинен утримувати; позивачем не надано жодного належного доказів перебування на його утриманні непрацездатної матері, яка потребує лікування; позивач не став інвалідом І, ІІ або ІІІ групи. Однак, враховуючи ту обставину, що у позивача у другому шлюбі народилась дитина, апелянт погоджується на зменшення розміру аліментів на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) позивача.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 , суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4 є доведеними та підлягають задоволенню шляхом зменшення розміру аліментів з 1/3 до 1/5 частини з всіх видів доходів щомісячно до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , включно.
Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитись зі вказаним висновком суду, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, який був зареєстрований у Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №199, який згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 січня 2012 року було розірвано.
За час перебування в шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюб залишився проживати з матір`ю та заходиться на її повному утриманні.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 грудня 2012 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.6).
Згідно довідки № В0000000009 від 14 травня 2019 р. вбачається, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Будівельна компанія «Еталон» з 18 грудня 2017 р. на посаді маляра. Дохід за період з 12 листопада 2018 р. по 30 квітня 2019 р. склав 39 726, 84 грн. (а.с.7).
08 червня 2017 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, який зареєстровано в Суворовському районному у м. Одесі відділі ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, актовий запис № 535, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10).
За час перебування у шлюбі народився син – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11).
З матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості по аліментах № В-29/49411325 вбачається про те, що за ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 523/7358/13 у розмірі 14919,76 (а.с.46).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2019р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2015 р. по 01 листопада 2017 р. в розмірі 7 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн. (а.с.47-50).
Згідно довідки № В00000000016 від 09 вересня 2019 р., залишок боргу ОСОБА_2 складає 19 376,68 грн., що складається з залишку заборгованості за виконавчим листом, яка існувала станом за 31 січня 2018 р. у розмірі 5 978,30 грн., та залишку заборгованості за виконавчим листом № 523/15975/17 від 20 травня 2019 р. у розмірі 6 582,70 грн. (а.с.44).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
За приписами ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до положень ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відтак, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Оцінюючи надані з боку позивача докази в обґрунтування пред`явленого позову, колегія суддів не приймає до уваги довод позовної заяви ОСОБА_2 про перебування на його утриманні матері, оскільки з матеріалів справи вбачається, що мати позивача отримує щомісячне пенсійне забезпечення, крім того, що мати ОСОБА_2 – ОСОБА_9 є пенсіонером з 2010 р. тобто, непрацездатність матері позивача існувала на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, а відтак, не може вважатися обставиною, що змінилась після його ухвалення. Таким чином, вказаний довід не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.
Колегія суддів вважає також неналежними доказами зміни матеріального стану ОСОБА_2 хворобу його матері ОСОБА_9 , на підтвердження чого позивачем надано виписку з медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого ОСОБА_9 (а.с.54), виписку з ММЦ Оксфорд медикал-Одеса (а.с.52) та квитанції з аптек (а.с.56-60). Вказані докази не є беззаперечним свідченням того, що мати позивача перебуває на його утриманні, оскільки останнім не надано жодного доказу того, що саме ОСОБА_2 оплачується лікування та придбання ліків. Крім того, згідно квитанцій про проведення діагностичних досліджень вбачається, що оплату за їх проведення здійснювала саме ОСОБА_9 (а.с. 53).
Безпідставним також є посилання позивача, у якості підстави для зменшення розміру аліментів на те, що на його утриманні перебуває донька дружини від першого шлюбу – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12), оскільки у ОСОБА_2 відсутній передбачений законом обов`язок щодо утримання вказаної дитини яка, згідно вищевказаного свідоцтва про народження, має батька - ОСОБА_11 , який зобов`язаний належним чином матеріально утримувати свою доньку.
Одночасно, колегія суддів враховує, що згідно наявного у матеріалах справи свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_12 народився син - ОСОБА_8 , який потребує матеріального забезпечення з боку батька.
Таким чином, вказана обставина свідчить про те, що з часу ухвалення рішення про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінився майновий стан позивача, оскільки він має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_13 .
Наведена обставина свідчить про зміну матеріального стану позивача, що, відповідно до ч.1 ст. 192 ЦПК, є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 червня 2013 року, та визначення розміру аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи наведене, встановивши часткову невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2019 року змінює в частині визначення розміру аліментів, які стягуються з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 . 
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2019 року - змінити.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2012 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 20 червня 2013 року.
Визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 07 липня 2020 року.        
                       
Судді Одеського
апеляційного суду                                                С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе