УХВАЛА

05 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 200/12604/19-а
адміністративне провадження № К/9901/18365/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А. розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі - Офіс ВПП ДПС) (правонаступника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби) (далі - Офіс ВПП ДФС) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Метінвест Холдинг" до Офісу ВПП ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
УСТАНОВИВ:
24.07.2020 Офіс ВПП ДПС подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020.
Касаційна скарга не відповідає вимозі пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - Кодекс, КАС), згідно з яким у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до положень частини четвертої статті 328 КАС підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті (частина перша цієї статті стосується оскарження  рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції) є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
В залежності від підстави касаційного оскарження судового рішення додаткові вимоги до касаційної скарги встановлені нормами абзаців другого - четвертого пункту 4 частини другої статті 330 КАС.
Системне застосування наведених норм дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 цієї статті як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Офіс ВПП ДПС в касаційній скарзі зазначає пункти 1 та 4 частини четвертої статті 328, пункти 1, 3 частини другої статті 353 КАС.
На підтвердження підстави, передбаченої в пункті 1 частини четвертої статті 328 КАС, Офіс ВПП ДПС зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій застосували норму права без врахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах у постанові від 22.05.2019 у справі №815/2457/18, а саме: щодо визначення кола відповідачів у справі, предметом спору в якій є реєстрація податкових накладних.
Разом з тим, у справі №200/12604/19-а предметом спору є правомірність податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, встановлених нормою пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, а не дії (бездіяльність) щодо реєстрації податкових накладних. 
Відтак, касаційна скарга не відповідає нормі абзацу другого пункту 4 частини другої статті 330 КАС, згідно з якою у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
З врахуванням зазначеного, не може бути взятий до уваги і довід Офісу  ВПП ДПС про таку підставу касаційного оскарження, як пункт 4 частини четвертої статті 328 та пункт 1 частини другої статті 353 КАС, оскільки згідно з останнім підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Зважаючи на викладене, касаційна скарга Офісу ВПП ДПС підлягає поверненню.
Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.  

Суддя	Є.А. Усенко