Справа № 753/4812/20                                                    Головуючий 1 інстанція- Сирбул О.Ф.
Проваження № 22-ц/824/8106/2020                                Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.

 
П О С Т А Н О В А

іменем     України
 
14 липня 2020 року                                                                                       м.Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу судді Дарницького районного суду м.Києва від 13 березня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,-
 
в с т а н о в и в:
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою на дії державного виконавця Дарницького РВ ДВС м.Києва ГТУЮ м.Києва Данилюк О.Б, в якій просила визнати неправомірниим дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №60430140 та зобов`язати його повернути виконавчий лист стягувачу і скасувати арешти і інші заходи примусового стягнення.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва від 13 березня 2020 року скаргу ОСОБА_1 повернуто заявниці на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України у зв`язку із підписом та поданням скарги від імені заявника особою, яка не має повноважень на ведення справи і відповідно не має права підписувати скаргу.
Не погоджуючись із ухвалою,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального справа. Скарга мотивована хибністю висновків судді про відсутність повноважень у її представника, що спростовується доданими до скарги копіями належним чином оформленого ордеру адвоката і свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Помилковими також є висновки суду про необхідність представлення суду укладеного з адвокатом договору про надання правової допомоги.
Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
                                                                        -  2  -
апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Повертаючи скаргу заявниці, суддяпершої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що скарга підписана та подана від її імені особою, яка не має повноважень на ведення справи і відповідно не має права підписувати скаргу.
При цьому суддя виходив з того, що адвокат Крепель Д.І., який підписав скаргу, не надав документів про свої повноваження відповідно до ст.ст.60, 62 ЦПК України, зокрема не надав договір про надання правової допомоги, погоджений особою заявника, на підставі якого виданий ордер адвоката.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, поскільки вони не грунтуються на матеріалах справи та вимогах процесуального закону.
Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.
Представник здійснює від імені особи, які він представляє, її процесуальні права і обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України).
Відповідно до положень ч.1 ст.60, ч.4, ч.6 ст.62 ЦПК України представником у суді може бути адвокат, повноваження якого підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», оригінали чи засвідчені копії яких приєднуються до матеріалів справи.
Аналогічні положення щодо правових підстав представництва містить ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно якої документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч.2 ст.26 цього Закону ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
З матеріалів справи вбачається, що скаргу від імені ОСОБА_1 підписано та подано до суду її представником адвокатом Крепелем Д.І., який діяв на підставі ордера на представництво інтересів заявниці, виданого та підписаного Крепелем Д.І. , і копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Вказані документи належним чином завірені та додані до скарги, про що зазначено в додатку до скарги.
Наведене у свою чергу свідчить про те, що скарга підписана і подана повноважним представником.
Посилання суду на необхідність надання адвокатом договора про надання правової допомоги, погодженого особою заявника, на підставі якого виданий ордер, суперечать положенням ч.4 ст.62 ЦПК України та ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», яка такого не вимагає.
Суддя вказаних обставин не врахував і постановив помилкову ухвалу про повернення справи.
Згідно ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З викладених вище підстав колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана 
ухвала підлягає до скасування у зв`язку із порушенням  норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, а справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.259, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволити.
Ухвалу судді Дарницького районного суду м.Києва від 13 березня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий   

Судді: