ОКРЕМА УХВАЛА
23 червня 2020 року826/15785/17 
Київ
справа №826/15785/17
адміністративне провадження №К/9901/57182/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Желєзного І.В.,
суддів: Коваленко Н.В., Чиркіна С.М.
за участю секретаря судового засідання  Зейфман І.М.
за участю: 
представника позивача Пономарьова М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної служби геології та надр України
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. від 27.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Шурка О.І., суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г. від 21.06.2018 
у справі № 826/15785/17
за позовом Приватного акціонерного товариства "Волинська гірничо-хімічна компанія"
до Державної служби геології та надр України, Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України
про визнання протиправними та скасування припису та наказу,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Волинська гірничо-хімічна компанія» (далі також - позивач, ПрАТ «Волинська гірничо-хімічна компанія») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (далі також - Держгеонадра України, відповідач 1), Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України (далі також - відповідач 2), в якому просило визнати протиправними та скасувати припис відповідача 2 №107 від 04.12.2015 та наказ відповідача 1 №27 від 02.02.2016 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині, що стосується зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5075 від 22.12.2009, власником якого є ПрАТ «Волинська гірничо-хімічна компанія».
Рішенням      Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018, позов задоволено.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов у повному обсязі виходив з того, що відповідач 2, видаючи оскаржуваний припис №107 від 04.12.2015, в основу якого покладено висновки Акта № 107/5073-3 від 04.12.2015, діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), недобросовісно, без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення, внаслідок чого зазначений припис є протиправним та підлягає скасуванню.
23.07.2018 Державна служба геології та надр звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Під час судового розгляду цієї справи у судах попередніх інстанцій встановлено, що листом відповідача 1 від 18.11.2015 №15090/13/14-15 про призначення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування позивач повідомлявся про проведення перевірки шляхом направлення такого за адресою: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе 13-Е. Зазначений лист відповідно до наявного у справі зворотного поштового повідомлення повернувся без вручення позивачу у зв`язку з неправильним зазначенням адреси.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.11.2015 адресою місцезнаходження ПрАТ «Волинська гірничо-хімічна компанія» є: Запорізька область, Чернігівський район, с. Новополтавка, вул. Центральна, 195.
У спеціальному дозволі на користування надрами № 5075 від 22.12.2009 адресою місцезнаходження позивача зазначено: Волинська обл., Ратнівський район, смт. Ратне, вул. Нова, 41.
Доказів того, що позивач повідомлявся про призначення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування за адресами: Запорізька область, Чернігівський район, с. Новополтавка, вул. Центральна, 195 або Волинська обл., Ратнівський район, смт. Ратне, вул. Нова, 41, відповідачами не надано.
Інших доказів того, що позивач повідомлявся про призначення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування до матеріалів справи відповідачами також не надано.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно з пунктом 8 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 №1294 в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, інформування надрокористувача про планову перевірку здійснюється не пізніше ніж за 10 днів до дати її проведення шляхом надсилання в установленому порядку повідомлення за формою, затвердженою Держгеонадрами. Повідомлення підписується керівником або заступником керівника Держгеонадр.
З встановлених судами попередніх інстанцій обставин цієї справи вбачається, що Держгеонадра України, зважаючи на зміст повернутого на її адресу поштового відправлення з відповідною відміткою відділення поштового зв`язку, були обізнані про направлення повідомлення про проведення перевірки за помилковою адресою, яка жодного відношення до позивача не має.
Незважаючи на це, Держгеонадра України не вчинили жодних дій з метою належного виконання законодавчо закріпленого обов`язку інформування надрокористувача про планову перевірку й, всупереч вимог законодавства, а також з порушенням права позивача на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України; далі - КАС України), здійснили стосовно нього державний геологічний контроль.
Такі протиправні дії відповідача призвели до суттєвих і грубих порушень порядку проведення перевірки, що, як наслідок, позбавило позивача закріплених законодавством процедурних гарантій при здійсненні стосовно нього державного геологічного контролю, а також зумовило настання негативних для нього наслідків у вигляді незаконного зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5075 від 22.12.2009, тобто спричинило порушення прав ПрАТ «Волинська гірничо-хімічна компанія» як надрокористувача.
Вищенаведене також свідчить про порушення Держгеонадра України одного з загальних принципів господарювання в Україні, закріплених у статті 6 Господарського кодексу України, щодо заборони незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.
Крім того, колегія суддів зазначає, що сталою є практика Верховного Суду щодо скасування результатів перевірки, якщо Державною службою геології та надр України допущено порушення порядку проведення такої перевірки.
Відповідно до підпунктів 1, 4 пункту 10 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 №391/2011, здійснює керівництво її діяльністю й зобов`язаний забезпечити виконання Держгеонадрами України Конституції та законів України, актів та доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства та доручень Міністра.
Вказані обставини свідчать про неналежне виконання відповідальними особами Державної служби геології та надр України обов`язків, зокрема, щодо неналежного інформування надрокористувача про проведення планової перевірки.
Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Частинами першою, п`ятою статті 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Зважаючи на виявлені під час розгляду цієї справи порушення закону, допущені Держгеонадрами України, а також з огляду на характер причин та умов, які їм сприяли, спричинених цими порушеннями наслідків, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для постановлення у даному випадку окремої ухвали.
Керуючись статями 3, 243, 249 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Повідомити Державну службу геології та надр України про встановлені під час розгляду справи порушення вимог законодавства для вжиття невідкладних заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленим судом порушенням.
Про вжиті заходи повідомити Верховний Суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          І.В. Желєзний
Судді:                                                                                           С.М. Чиркін
                                                                                                    Н.В. Коваленко