УХВАЛА

02 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 813/143/18
адміністративне провадження № Зі/9901/116/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу про відвід колегії суддів у складі судді - доповідача Жука А. В., суддів: Мартинюк Н. М., Мельник-Томенко Ж. М. у справі № 813/143/18,
за позовом Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Волинської обласної державної адміністрації, Володимир-Волинської міської ради, Управління культури Волинської обласної державної адміністрації, Відділу культури і туризму Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Кабінету Міністрів України, Міністерства культури України, Міністерства закордонних справ України, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргою Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року у справі №813/143/18,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу у справі № 813/143/18.
22 червня 2020 року електронною поштою, а 25 червня 2020 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача - Жука А. В., суддів: Мартинюк Н. М., Мельник-Томенко Ж. М. у цій справі.
В обґрунтування заявленого відводу заявник зазначає, що колегія суддів у складі судді-доповідача Жука А. В., суддів Мартинюк Н. М., Мельник-Томенко Ж. М. прийняла участь у розгляді справи № 462/3063/17 за такою ж фабулою: збереження поховань єврейського кладовища у м. Ходорів, Жидачівського району, Львівської області та цією судовою колегією прийнято постанову Верховного Суду від 11 червня 2020 року, якою скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2018 року про задоволення позовних вимог із залишенням в силі рішення Залізничного районного суду міста Львова від 05 лютого 2018 року (відмова в задоволенні позову).
На думку заявника, колегія суддів у складі судді-доповідача Жука А. В., суддів Мартинюк Н. М., Мельник-Томенко Ж. М. у справі № 462/3063/17 порушила норми внутрішнього і міжнародного права, відповідно ця колегія суддів при постановлені судового рішення по цій справі порушила ст. 9, 11, 18, 35 Конституції України, п. 1, 2 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), хибно витлумачила підстави на користь своєї постанови по справі та допустила численні порушення норм чинного законодавства.
Суд, вирішуючи питання про відвід, дійшов висновку про його необґрунтованість, у зв`язку з чим ухвалою від 30 червня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 40 КАС України передав заяву про відвід судді на автоматизований розподіл для визначення у встановленому цим Кодексом порядку судді, який вирішуватиме питання про відвід. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня                2020 року заяву про відвід усьому складу суду у даній справі передано для вирішення судді Яковенко М. М.
Ознайомившись з заявою вважаю, що в її задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.
Згідно положень ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Частиною 1 ст. 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 КАС України, відповідно до частини першої якої, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 КАС України).
Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
У цьому випадку, є цілком очевидним, що для підтвердження наявності прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті розгляду справи, чи обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, існує необхідність довести стороною наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо). 
Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.
Проаналізувавши доводи заяви про відвід, суддя дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу. Жодні доводи наведені у заяві про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі головуючого судді Жука А. В., суддів Мартинюк Н. М., Мельник-Томенко Ж. М., не дають підстав вважати їх обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.
Будь-яких реальних доводів та доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх неупередженості або обєктивності, з доводів заяви про відвід не вбачається.
Окрім цього, заява про відвід не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі головуючого судді Жука А. В., суддів Мартинюк Н. М., Мельник-Томенко Ж. М у розгляді цієї справи відповідно до ст. 36 та 37 КАС України, оскільки заява містить лише суб`єктивні припущення про існування відповідних обставин та не має підтверджень належних доказів. 
Натомість, мотиви заявника фактично свідчать про його незгоду з прийнятим в порушення вимог законодавства судовим рішенням цією колегією суддів у справі № 462/3063/17, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 36 КАС України, не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу, та не свідчать про неупередженість або об`єктивність колегії суддів.
Також, щодо посилання заявника на те, що зазначена справа відноситься до «Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних справ», Суд зазначає наступне.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2019 року визначено склад колегії суддів для розгляду справи у справі № 813/143/18 - Желєзний І. В. (суддя-доповідач), Берназюк Я. О., Саприкіна І. В. які входять до складу Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.
Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 813/143/18 задоволені заяви про самовідвід суддів Желєзного І. В., Берназюка Я. О., Саприкіної І. В. у зв`язку з порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого ст. 31 КАС України, а саме, без урахування спеціалізації.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, предметом справи є визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 липня 1998 року за № 604-р "Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України".
Відповідно до Класифікатора цю справу віднесено до розділу 102000000: справи щодо захисту політичних (крім виборчих) та громадянський прав, яка не належить до спеціалізації Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у Касаційному адміністративному суді в складі Верховного Суду. 
Матеріали касаційного провадження передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому КАС України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 03 жовтня 2019 року визначено новий склад суду: Жук А. В. (головуючий суддя), Мартинюк Н. М., Мельник-Томенко Ж. М.
Таким чином, розподіл справи відбувся з урахуванням загального класифікатору спеціалізацій суддів та категорій справ, а тому будь - яких порушень порядку визначення цієї колегії суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу допущено не було.
З огляду на викладене, Суд вважає подану заяву Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду судді-доповідача Жука А. В., суддів: Мельник-Томенко Ж. М., Мартинюк Н. М. у справі № 813/143/18 такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу про відвід колегії суддів у складі судді - доповідача Жука А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М. у справі № 813/143/18 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              М. М. Яковенко