ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/408/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Лічевецького І.О.,
                                                          Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, в якому просила: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у складанні висновку про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що пов`язане з проходженням служби в органах ДФС;
- зобов`язати Головне управління ДФС в Черкаській області прийняти заяву з додатками та скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника податкової міліції згідно з Податковим кодексом України та Законом України «Про міліцію» із визначенням основного розміру одноразової грошової допомоги, що підлягає виплаті позивачу згідно ст. 23 Закону України «Про міліцію» в редакції від 13.02.2015, який набрав чинності 12.03.2015 і згідно з Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та направити цей висновок разом з іншими матеріалами в 15-денний строк з дня реєстрації до ДФС України для прийняття відповідного рішення у строки встановленні законодавством України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 01.09.2004 по 06.12.2019 позивач проходила службу в органах податкової міліції, та 02.01.2020 остання звернулась до відповідача із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності, однак відповідач протиправно відмовив позивачу у виплаті такої допомоги. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у складанні висновку про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що пов`язане з проходженням служби в органах ДФС. 
Зобов`язано Головне управління ДФС у Черкаській області повторно прийняти та розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» (із змінами, внесеними Законом України №208-VІІІ від 13.02.2015) та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 затверджено Порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, норми якої не поширюються на працівників податкової міліції, тому для проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно з цією постановою законні підстави відсутні.
На думку апелянта, працівники податкової міліції проходять службу в складі Державної фіскальної служби України і не належать до органів внутрішніх справ. 
Звертає увагу що питання щодо розгляду матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після внесення відповідних змін до Податкової кодексу України.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.09.2004 по 06.12.2019 проходила службу в органах податкової міліції Державної фіскальної служби України.
Вислуга років для нарахування одноразової грошової допомоги станом на день звільнення складає 15 років 03 місяці 05 днів, що підтверджується копією наказу №54-о/пм від 06.12.2019.
Згідно із свідоцтвом про хворобу №312 від 19.11.2019, складеним медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області, ОСОБА_1 обмежено придатна до військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області №54-о/пм від 06.12.2019 підполковника податкової поліції Денисюк О.А. заступника начальника штабу оперативного управління Головного управління ДФС у Черкаській області звільнено з посади та податкової міліції за п. 64 п.п. «В» (через обмежений стан здоров`я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №470260 позивачу 19.12.2019 встановлено ІІ групу інвалідності безстроково внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
У подальшому, 02.01.2020 позивач звернулась до Головного управління ДФС у Черкаській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням їй ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах податкової поліції Державної фіскальної служби, відповідно до Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.
Листом Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.01.2020 №467/23-00-05-041 позивачу відмовлено у виплаті такої допомоги з тієї підстави, що працівники податкової міліції проходять службу в складі ДФС і не належать до органів внутрішніх справ. Проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано. Колишнім працівникам податкової міліції, інвалідність яких встановлено після втрати чинності Законом України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію», проводити розрахунок та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності після 7 листопада 2015 року законні підстави відсутні.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, отримавши заяву позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги, був зобов`язаний, керуючись Порядком №850, скласти висновок про виплату йому цієї допомоги та направити висновок до ДФС для прийняття відповідного рішення, відтак позовна вимога в частині визнання протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо відмови позивачу у складанні висновку про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що пов`язане з проходженням служби в органах ДФС є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Як наслідок, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача Головного управління ДФС у Черкаській області повторно розглянути заяву (рапорт) позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №850 з урахуванням висновків суду.
Разом з тим, оскільки вирішення питання про наявність підстав для призначення одноразової грошової допомоги та її розміру відноситься до компетенції Головного управління ДФС у Черкаській області, а тому слід відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДФС у Черкаській області скласти та подати до Державної фіскальної служби України висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги.
Колегія суддів не погоджується у повній мірі з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 348.1 статті 348 Податкового кодексу України  закріплено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Згідно пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Отже, служба в органах податкової міліції є військовою службою.    
Пунктом 356.1 статті 356 ПК України (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
У відповідності з частиною шостою статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07 листопада 2015 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію». 
При цьому, у п.15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Відтак, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №822/163/18, від 20 травня 2019 року у справі №405/704/17, який в силу вимог частини п`ятої ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
На виконання вимог статті 23 Закону України «Про міліцію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 жовтня 2015 року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850). 
Пунктом 2 наведеної постанови встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 (далі Порядок - №707); дія затверджених цією постановою Порядку та умов не поширюється на осіб, які проходили службу в складі національного контингенту чи національного персоналу в міжнародних операціях.
Згідно з пунктом 1 Порядку № 707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п`ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.
Таким чином, за колишніми працівниками міліції, в тому числі і податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Законом України  «Про міліцію»  та Порядку № 850.
Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 20.05.2019 у справі № 405/704/17.
Пунктом 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
Відповідно до п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
З огляду на вказане, відповідач, отримавши заяву позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги, був зобов`язаний, керуючись Порядком №850, скласти висновок про виплату йому цієї допомоги та направити висновок до ДФС для прийняття відповідного рішення.  
З матеріалів справи вбачається, що до заяви (рапорту) від 02.01.2020 позивачем було подано всі необхідні документи передбачені п.7 Порядку №850, що не заперечувалось відповідачем, а тому у керівника ГУ ДФС у Черкаській області виник визначений п.8 цього Порядку обов`язок щодо подання до ДФС висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги.
Разом з тим, підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу стала неузгодженість законодавства, а саме: відсутність після 07.11.2015 порядку проведення розрахунку та виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції.
Однак, судом першої інстанції вірно звернуто на підвищені гарантії соціальної захищеності осіб, що перебувають на службі в органах внутрішніх справ, з боку держави, що повинні бути реалізованими у комплексі заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист»).
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині протиправності відмови ГУ ДФС у Черкаській області щодо відмови позивачу у складанні висновку про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, що пов`язане з проходженням служби в органах ДФС.
Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДФС в Черкаській області прийняти заяву з додатками та скласти висновок про призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника податкової міліції та направити цей висновок разом з іншими матеріалами в 15-денний строк з дня реєстрації до ДФС України для прийняття відповідного рішення у строки встановленні законодавством України, з огляду на їх передчасність та зобов`язуючи Головне управління ДФС у Черкаській області повторно прийняти та розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, судом першої інстанції не було враховано наступне.
З огляду на вищезазначені норми Порядку №850, вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для виплати грошової допомоги уповноважено ДФС, а тому надання відповідачем спірної відмови щодо складення висновку про призначення одноразової грошової допомоги свідчить про вирішення останнім віднесеного до компетенції ДФС питання про наявність чи відсутність підстав для проведення позивачу виплати одноразової грошової допомоги, тим самим порушивши права позивача та вимоги чинного законодавства.
У той же час, заява позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідачем була фактично розглянута, втім останнім не було прийнято належного рішення про складення висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги саме відповідно до вимог Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.
Слід зазначити, що у спірних правовідносинах в разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути рапорт позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - видати висновок про виплату спірної грошової допомоги та направити такий висновок до ДФС для прийняття відповідного рішення. 
Відтак, належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання відповідача надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо нарахування та виплату грошової допомоги позивачу, у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.
Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №822/2690/17.
У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Частиною четвертою вказаної статті закріплено, що зміна судового рішення може полягати у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином, суд першої інстанції не повною мірою з`ясував обставини, що мають значення для справи, з огляду на що, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача, та, відповідно, зміни рішення в резолютивній частині, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: 
«Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо нарахування та виплату грошової допомоги позивачу, у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб».
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області - задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року - змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини рішення у наступній редакції: 
«Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок щодо нарахування та виплату грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб».
В іншій частині - рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                             В.П. Мельничук