ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/5144/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 в адміністративній справі №160/5144/20, ухвалене суддею Рищенко А.Ю., у справі  за позовом   ОСОБА_1  до  Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича про визнання протиправними та скасування постанов,- 
в с т а н о в и В:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 27.04.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61923529, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем при примусовому виконанні виконавчого напису № 4491, виданого 25.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.;  визнати протиправною та скасувати постанову від 27.04.2020 року про арешт коштів боржника № 61923529, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем при примусовому виконанні виконавчого напису № 4491, виданого 25.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 адміністративний позов задоволено.
Рішення суду мотивовано тим, що постанови про відкриття провадження та арешт коштів  прийняті відповідачем з порушенням приписів частини 2   статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, оскільки останнім виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (позивача).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника. Відповідач зазначає, що оскільки до нього надійшов виконавчий документ у якому зазначено, що місце проживання боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , тобто у межах виконавчого округу     м. Києва , а тому у нього не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що  25.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис № 4491 про звернення стягнення з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,          місце проживання: АДРЕСА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" 8 951,06 грн.
27.04.2020 ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. із заявою про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом          Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за № 4491 від 25.03.2020 року про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 у розмірі 8 951,06 грн.
На підставі вказаної заяви, 27.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу               м. Києва Клименком Р.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП                № 61923529 з примусового виконання виконавчого напису № 4491 від 25.03.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс" заборгованості в розмірі 8 951,06 грн.
Також 27.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. винесена постанова про арешт коштів боржника          у виконавчому провадженні № 61923529, якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунках у банках.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не   погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Так, з огляду на положення   Закону України «Про виконавче провадження»,   Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Вказані висновки суду першої інстанції відповідачем не заперечуються.
Спірним питання у цій справі є те, чи зобов`язаний приватний виконавець з`ясовувати місце реєстрації (проживання) боржника до відкриття виконавчого провадження, за умови того, що у виконавчому документі та у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження зазначена адреса проживання боржника, яка знаходиться на території на якій приватний виконавець здійснює діяльність.
Положення п.10 ч.4   ст.4 Закону України "Про виконавче провадження"   визначають підстави для повернення виконавчого документу у випадку якщо його пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Тобто, виконавчий документ повинен бути повернутий у випадку наявності інформації у виконавця про те, що його пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
У спірному випадку такої інформації у відповідача не існувало та навпаки, як у виконавчому документі, так і у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження адреса проживання боржника була зазначена у м.Києві, що відноситься до виконавчого округу, на території якого відповідач здійснює діяльність.
Положення ч. 5   ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", також не вказують на обов`язок виконавця, у разі надходження виконавчого документу, перевіряти фактичне місце реєстрації чи проживання боржника.
У свою чергу ч.1   ст..24 Закону України "Про виконавче провадження"   передбачено, що право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Фізичні та юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного   Законом України «Про виконавче провадження»   (ч.1   ст.27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).
Отже, з огляду на положення зазначених норм права, саме стягувач наділений правом вибору місця виконання рішення.
Тобто, в контексті спірних відносин, отримавши від стягувача заяву та виконавчий документ, в яких адреса реєстрації боржника зазначена в АДРЕСА_4 , а фактичне місце проживання в м.Києві, відповідач не мав повноважень для повернення виконавчого документу з підстав його пред`явлення не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
За таких обставин, враховуючи те, що   Законом України «Про виконавче провадження»,   Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»   не визначено обов`язку державного чи приватного виконавця перевіряти фактичне місцезнаходження боржника чи його майна до відкриття виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірність оскаржуваної постанови приватного виконавця.
Аналогічна правова позиція щодо відсутності обов`язку у виконавця перевіряти фактичне місцезнаходження боржника, висловлена в ухвалі Верховного Суду від 25 січня 2019 року (справа №511/1342/17).
Виходячи з вищенаведеного, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права,   що відповідно до   ст.317 КАС України   є підставою   для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст.   311,   315,   317,   321,   322   Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 скасувати, прийняти нове рішення.
В задоволенні позову відмовити.
                              Постанова суду набирає законної сили з 10 вересня  2020 року та оскарженню не підлягає.
   
          Головуючий - суддя                                                             Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

          Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
          Суддя                                                    Л.А. Божко