Дата документу 24.06.2020 Справа № 0814/4081/2012

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 0814/4081/2012                                       Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/1274/20 Козлова Н.Ю.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.
               Суддів: Кухаря С.В.
                Онищенко Е.А.                
За участю секретаря: Книш С.В.
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» - Бойченка Дениса Олександровича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект», про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,
В С Т А Н О В И В:
               У квітні 2011 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект», про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.
               Справа розглядалась судом неодноразово.
               Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2013 року у задоволені позову відмовлено.
       Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 жовтня 2013 року, апеляційну скаргу ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено.
               Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.
               Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за договором поруки № ЮР/433/071-П/08 від 11.08.2008 року 1 610 743,22 доларів США, що в еквіваленті складає 12 836 334 грн. 87 коп. з яких: заборгованість за основною сумою кредиту – 1 344 782,04 доларів США: залишок заборгованості за процентами за платіж за акредитивом – 15 557,70 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов`язань – 250 403,48 доларів США.
               Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» судові витрат у сумі 3 540 грн. 50 коп.
               У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заяво про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
               В заяві зазначав, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16.05.2013 року позов ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект» про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за договором поруки № ЮР/433/071-П/08 від 11.08.2008 року в розмірі 1 610 743,22 доларів США, що в еквіваленті складає 12 836 334 гр. 87 коп. з яких: заборгованість за основною сумою кредиту – 1 344 782,04 доларів США; залишок заборгованості за процентами за платіж за акредитивом – 15 557,70 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов`язань – 250 403,48 доларів США.
               У своєму рішенні апеляційний суд Запорізької області встановив, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ТОВ «Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект» 11.08.2008 року був укладений Генеральний договір про відкриття акредитивів з додатковими угодами до нього № 1 від 3.09.2008 року, № 2 від 17.10.2008 року, № 3 від 27.10.2008 року, № 4 від 30.12.2008 року.
               Відповідно до статті 1 Генерального договору, банк зобов`язався відкрити акредитиви з заявами ТОВ «ВПП «Променергокомплект» на суму, яка не буде перевищувати 1 500 000,00 доларів США, а ТОВ «ВПП «Променергокомплект» в свою чергу зобов`язався сплатити на користь банка визначені комісії та проценти за відкриття акредитивів та за здійснення операцій за відкритими акредитивами, відшкодувати банку всі суми, які будуть ним сплачені за свій рахунок у зв`язку з відкриттям акредитивів та здійсненням операцій за відкритими акредитивами в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Генеральним договором.        Згідно п. 1.4 Генерального договору кінцевий строк дії акредитивів не може перевищувати 11 серпня 2009 року. 
               З метою забезпечення зобов`язань позичальника перед банком за Генеральним договором, між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 11.08.2008 року з додатковими угодами № 1 від 3.09.2008 року та № 2 від 17.10.2008 року.
               На підставі даного рішення, 20.11.2013 року, Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист по справі №0814/4081/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за договором поруки № ЮР/433/071-П/08 від 11.08.2008 року в розмірі 1 610 743,22 доларів США, що в еквіваленті складає 12 836 334 гр. 87 коп. з яких: заборгованість за основною сумою кредиту – 1 344 782,04 доларів США, залишок заборгованості за процентами за платіж за акредитивом – 15 557,70 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов`язань – 250 403,48 доларів США.
               Проте, відповідно до постанови господарського суду Запорізької області від 01.03.2010 року ТОВ «ВПП «Променергокомплект» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
               Відповідно до розрахунків наданих позивачем, банком здійснено платежі по Акредитиву 1 на суму 966 387,20 доларів США і Акредитиву 2 на суму 399 595,00 доларів США, а всього на загальну суму 1 365 982,20 доларів США. 
               Боржник у встановлений Генеральним договором строк повернення кредиту, а саме 11 серпня 2009 року свої зобов`язання за договором не виконав і станом на 6.07.2012 року має заборгованість, з урахуванням перерахування коштів ліквідатором банкрута, у сумі 1 610 743,22 доларів США, що в еквіваленті складає 12 836 334 гр. 87 коп. з яких: заборгованість за основною сумою кредиту – 1 344 782,04 доларів США; залишок заборгованості за процентами за платіж за акредитивом – 15 557,70 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов`язань – 250 403,48 доларів США.
               Також, в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 23.12.2016 року по справі №26/182/09 вказано, що 16.12.2016 року від ліквідатора надійшов звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, реєстр вимог кредиторів, документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури. Ліквідатором банкрута до реєстру вимог кредиторів включено грошові вимоги першої черги задоволення вимог у розмірі 25 610 762,57 грн. (погашено 8 010 668,71 грн. \ вимоги другої черги 2 201,78 грн. (погашені у повному обсязі); вимоги третьої черги 2 147 313,72 грн.; вимоги четвертої черги 14 659 597,11 грн.; вимоги шостої черги 2 543 341.44 грн. 
               За відсутністю виявленої ліквідаційної маси вимоги кредиторів не погашені.
               Згідно ст. 32 Закону після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційне маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.
               Враховуючи те, що за результатами ліквідаційного балансу у банкрута не залишилось майна для здійснення своєї статутної діяльності його необхідно ліквідувати, а провадження у справі припинити. Відповідно до ст. 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.
               Вважає, що оскільки основне зобов`язання ТОВ «ВПП «Променергокомплект» є погашеним відповідно до ст. 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, то зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ Перший Український міжнародний банк є припиненими, а тому виконавчий лист, який виданий на примусове виконання за цим зобов`язанням, яке вже припинене, повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
               Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати виконавчий лист, виданий 20.11.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі №0814/4081/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /місцезнаходження АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 / на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 1 610 743,22 доларів США, що в еквіваленті складає 12 836 334 гр. 87 коп. з яких: заборгованість за основною сумою кредиту – 1 344 782,04 доларів США; залишок заборгованості за процентами за платіж за акредитивом – 15 557,70 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов`язань – 250 403,48 доларів США, таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2020 року заяву задоволено.
Визнано виконавчий лист виданий 20.11.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі №0814/4081/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за договором поруки № ЮР/433/071-П/08 від 11.08.2008 року 1 610 743,22 доларів США, що в еквіваленті складає 12 836 334 гр. 87 коп. з яких: заборгованість за основною сумою кредиту – 1 344 782,04 доларів США; залишок заборгованості за процентами за платіж за акредитивом – 15 557,70 доларів США; сума пені за порушення строків виконання зобов`язань – 250 403,48 доларів США, таким, що не підлягає виконанню.
               У апеляційній скарзі представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» - Бойченко Д.О. зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повному обсязі досліджені обставини справи та надані докази по справі, застосовані норми закону, які не поширюються на спірні правовідносини та не підлягали застосуванню. Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.
На зазначену апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав письмові пояснення за змістом яких повністю підтримує висновки суду першої інстанції та наполягає на тому, що у зв`язку з припиненням основного зобов`язання в силу закону припинились зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Перший Український міжнародний банк». Більш Того, банком пред`явлений виконавчий документ до виконання не на суму визначену рішенням суду, а на суму значно меншою. Таким чином, банк своїми діями визнав погашення зобов`язань ТОВ «ВПП «Променергокомплект». Вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
               Відповідно до ч 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
               Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки основне зобов`язання ТОВ «ВПП «Променергокомплект» є погашеним та зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Перший Український міжнародним банк» є припиненим, а тому є підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
               Однак з такими висновками суду колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.
               Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
               Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає.
               З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2011 року ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ ««Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект» про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.
               Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2013 року у цій у задоволенні позову відмовлено.
               Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 16.05.2013 року позов ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект» про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в загальному розмірі 1 610 743,22 доларів США, що в еквіваленті складає 12 836 334 гр. 87 коп.
               20.11.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист по справі №0814/4081/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки задоволено.
               В ході вивчення справи, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 16.05.2013 року по справі №0814/4081/2012 встановлено, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», тип якого змінено та правонаступником є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ТОВ «Виробничо-проектне підприємство «Променергокомплект» 11.08.2008 року був укладений Генеральний договір про відкриття акредитивів з додатковими угодами до нього № 1 від 3.09.2008 року, № 2 від 17.10.2008 року, № 3 від 27.10.2008 року, № 4 від 30.12.2008 року. 
               Відповідно до статті 1 Генерального договору, Банк зобов`язався відкрити акредитиви з заявами ТОВ «ВПП «Променергокомплект» на суму, яка не буде перевищувати 1500000,00 доларів США, а ТОВ «ВПП «Променергокомплект» в свою чергу зобов`язався сплатити на користь Банка визначені комісії та проценти за відкриття акредитивів та за здійснення операцій за відкритими акредитивами, відшкодувати банку всі суми, які будуть ним сплачені за свій рахунок у зв`язку з відкриттям акредитивів та здійсненням операцій за відкритими акредитивами в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Генеральним договором. Згідно п. 1.4 Генерального договору кінцевий строк дії акредитивів не може перевищувати 11 серпня 2009 року. З метою забезпечення зобов`язань позичальника перед Банком за Генеральним договором, між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 11.08.2008 року з додатковими угодами № 1 від 3.09.2008 року та № 2 від 17.10.2008 року.
               Відповідно до постанови господарського суду Запорізької області від 01.03.2010 року ТОВ «ВПП «Променергокомплект» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
               Згідно до розрахунків наданих позивачем, Банком здійснено платежі по Акредитиву 1 на суму 966 387,20 доларів США і Акредитиву 2 на суму 399 595,00 доларів США - всього на загальну суму 1365 982,20 доларів США. Боржник у встановлений Генеральним договором строк повернення кредиту, а саме 11 серпня 2009 року свої зобов`язання за договором не виконав і станом на 06.07.2012 року має заборгованість, з урахуванням перерахування коштів ліквідатором банкрута, у сумі 1 610 743,22 доларів США, що в еквіваленті складає 12 836 334 грн. 87 коп. 
               Також, в Ухвалі Господарського суду Запорізької області від 23.12.2016 року по справі №26/182/09 вказано, що 16.12.2016 року від ліквідатора надійшов звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, реєстр вимог кредиторів, документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури. Ліквідатором банкрута до реєстру вимог кредиторів включено грошові вимоги першої черги задоволення вимог у розмірі 25 610 762,57 грн. (погашено 8 010 668,71 грн., вимоги другої черги 2 201,78 грн. (погашені у повному обсязі); вимоги третьої черги 2 147 313,72 грн.; вимоги четвертої черги 14 659 597,11 грн.; вимоги шостої черги 2 543 341.44 грн. За відсутністю виявленої ліквідаційної маси вимоги кредиторів не погашені.
               Відповідно до частин першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
               Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
               Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).
               Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, та до початку процедури примусового виконання рішення суду, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
               У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення.
               За частиною 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
               Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.
               Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч.1,2 ст. 598 ЦК України).
               Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.5 ст. 559 ЦК України ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання.
               Згідно з частиною 5 статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
               Відповідно до статті 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
               За статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
               Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.
               При цьому у боржника залишається право на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у разі доведеності (ст. 433 ЦПК України).
               Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.
               Таким чином, аргументи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими.
               Суд першої інстанції не дав належної оцінки дослідженим доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 .
               З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції помилково визнав виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню необхідно відмовити.
               Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» - Бойченка Дениса Олександровича задовольнити.
               Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2020 року по цій справі про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню скасувати та ухвалити нове судове рішення.
               Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.
       Дата складання повної постанови 30 червня 2020 року.
               Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар
       
                Е.А. Онищенко