ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2020 р.                                                            Справа №909/548/16
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя                                                                          Желік М.Б.
судді                                                                                                 Орищин Г.В.
                                                                                                          Галушко Н.А.
за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» №31/03/20-01 від 31.03.2020  (вх.№01-05/1294/20  від  02.04.2020) 
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області  від 17.02.2020  (суддя  Рочняк О.В., повний текст ухвали складено 28.02.2020)  
у  справі  № 909/548/16
за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Тофі»
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Тофі», вул.Військових Ветеранів, 10, м.Івано-Франківськ, 77019

за участю представників: 
від ТзОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал»:  адвокат Семенюк С.Я. 
від ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»:  адвокат Шубак М.І
від інших учасників:  не з`явилися        

Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.
В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2020 у справі №909/548/16 відмовлено у задоволенні заяви ТзОВ “Факторингова Компанія “Стандарт Кепітал” про заміну кредитора правонаступником у справі №909/548/16.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій  просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ухвалу Господарського  суду  Івано-Франківської  області від 17.02.2020 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву ТзОВ “Факторингова Компанія “Стандарт Кепітал” про заміну учасника справи його правонаступником, а саме здійснити заміну кредитора у справі про банкрутство ТзОВ “Тофі” - ТзОВ “Фінансова компанія “Ідеа Капітал” на його правонаступника ТзОВ “Факторингова компанія “Стандарт Капітал” у повному розмірі визнаних кредиторських вимог на загальну суму 82    658 002,87 грн.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2020 справу розподілено колегії суддів Західного  апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2020 апеляційну скаргу ТзОВ “Фінансова компанія “Стандарт Кепітал” залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків  апеляційної скарги.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2020 у справі №909/548/16, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 27.05.2020.
28.05.2020 на адресу суду від ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому кредитор просить залишити оскаржену ухвалу без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 відкладено розгляд справи на 08.07.2020. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 відкладено розгляд справи на 26.08.2020.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 задоволено клопотання апелянта про проведення судового засідання 26.08.2020 у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 26.08.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з технічною неможливістю проведення відеоконференції. 
26.08.2020 на адресу суду від представника ТзОВ “Фінансова компанія “Інвестохіллс Веста” поступили додаткові пояснення (вх. №01-04/4846/20 від 26.08.2020) в яких кредитор просить апеляційну скаргу ТзОВ “ФК “Стандарт Кепітал” залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2020 без змін.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 розгляд справи призначено на 02.09.2020.
02.09.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Желіка М.Б. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 розгляд справи призначено на 16.09.2020.
11.09.2020 від апелянта на адресу суду надійшла заява про врахування при розгляді апеляційної скарги висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного суду.
В судовому засіданні 16.09.2020 представник апелянта надала суду пояснення щодо доводів апеляційної скарги, просила оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву ТзОВ “ФК “Стандарт Кепітал” про заміну кредитора у справі правонаступником.
Представник кредитора - ТзОВ “Фінансова компанія “Інвестохіллс Веста” проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.
Інші учасники апеляційного провадження в судове засідання явки повноважних представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників апеляційного провадження, присутніх в судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне. 
В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа про банкрутство ТзОВ «Тофі».
Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 26.07.2016 ТзОВ «Тофі» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру щодо нього.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2017 частково задоволено заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал»; визнано грошові вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» до ТзОВ «Тофі» в розмірі 2756 грн, що підлягають задоволенню в першу чергу, в розмірі 81660659 грн 18 коп, що підлягають задоволенню в четверту чергу, в розмірі 997343 грн 69 коп, що підлягають задоволенню в шосту чергу; в задоволенні решти вимог ТзОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» відмовлено.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2019 ліквідатором ТОВ «Тофі» призначено арбітражного керуючого Бандуристого Р.С.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» звернулось до суду із заявою від 17.09.2019 №17/09/19-02 про заміну кредитора - ТзОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» його правонаступником - ТзОВ «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал». 
Заява була обґрунтована тим, що на підставі договору факторингу №26/06/2019-1 від 26.06.2019, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» та АТ «Банк Альянс», договору №30/08-1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором від 30.08.2019, укладеного між АТ «Банк Альянс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет», договору №30/08/19-02 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором від 30.08.2019, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет» та ТзОВ «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал», заявник набув прав вимоги до боржника та поручителів за кредитним договором №48/2006 від 17.10.2006, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та ТзОВ «Трускавецьінвест», та договорами забезпечення, зокрема, за договором поруки №2/48/2006 від 29.04.2010, укладеним між ВАТ «Кредобанк» і ТзОВ «Тофі».
Постановляючи оскаржену ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну правонаступником місцевий господарський суд дійшов висновків про те, що ТзОВ «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» не набуло прав вимоги до боржника і статусу кредитора за кредитним договором №48/2006 від 17.10.2006.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржена ухвала постановлена при неповному дослідженні обставин справи.
Так, щодо набуття Акціонерним товариством «Банк Альянс» прав вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення скаржник зазначає, що факт відступлення прав вимоги підтверджується фактом укладення Договору відступлення прав за договором іпотеки, укладеного між ТзОВ «ФК Ідеа капітал» (цедент) та АТ «Банк Альянс» (цесіонарій), посвідченого 22.08.2019 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пауком А.Я. за реєстровим №1465, а також п.п. 3.1., 3.2. вказаного договору, де зазначено про повну сплату коштів як оплати (фінансування) за (під) відступлення прав за договором факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та за забезпечувальними документами №26/06/2019-1 від 26.06.2019.
Щодо набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фін-Маркет» прав вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення апелянт зазначає, що у п.2 договору №30/08-1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором від 30.08.2019 визначено, що новий кредитор (ТзОВ ФК «Фін-Маркет») в день укладення договору набуває усі права кредитора (АТ «Банк Альянс») за кредитним договором.
На виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2020 про витребування документів на підтвердження факту переходу прав вимоги за вказаними договорами, зокрема, доказів здійснення оплати за договорами відступлення, заявник надав суду документи, які були складені безпосередньо ТзОВ «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал», інші витребувані судом документи на час постановлення оскарженої ухвали в заявника були відсутні. Відтак, апелянт додає до апеляційної скарги лист ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет» із доданими до нього доказами здійснення повного розрахунку із АТ «Банк Альянс» за договором №30/08-1 від 30.08.2019.
Щодо набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» прав вимоги за кредитним договором та договором забезпечення скаржник зазначає, що відповідно до п.2 договору №30/08/19-02 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги за кредитним договором від 30.08.2019 за цим договором новий кредитор (ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал») в день укладення цього договору набуває усі права кредитора (ТзОВ «ФК «Фін-Маркет») за кредитним договором.
Таким чином, на переконання апелянта право вимоги за договором №30/08/19-02 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги за кредитним договором від 30.08.2019 перейшло до ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» в день підписання цього договору.
Окрім того, скаржник зазначає, що відповідно до умов цього договору оплата за договором повинна бути здійснена до 30.08.2044. Оплата за договором не впливає на момент набуття кредитором прав вимоги до боржників, поручителів, заставодавців, іпотекодавців за відповідними кредитними договорами, договорами поруки, застави, іпотеки. Не зважаючи на умови договору, суд першої інстанції на власний розсуд безпідставно та необґрунтовано визначив прямо залежним момент переходу прав вимоги за договором відступлення з фактом оплати цього права вимоги.
У відзиві на апеляційну скаргу кредитор у справі – ТзОВ «Інвестохіллс Веста» на спростування доводів апеляційної скарги зазначає, що ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» при подачі до місцевого господарського суду заяви про заміну кредитора правонаступником не довела належними, допустимими та достовірними доказами сплату ціни договорів: ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» на користь АТ «Банк Альянс», а саме 43  243  000,00 грн. у відповідності п.4.1. договору №30/08-1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог від 30.08.2019 мали бути сплачені АТ «Банк Альянс» у строк до 29.11.2019; ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» на користь ТзОВ «ФК «Фін-Маркет», а саме 43  243  000,00 грн. у відповідності до п.4.1. договору №30/08/19-02 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог від 30.08.2019. Окрім того, за актом приймання-передачі документів до договору №30/08/19-02 передано лише частину документів. З моменту звернення 17.09.2019 до суду у заявника була можливість подати суду документи, що підтверджують перехід права вимоги, витребувані згодом ухвалою суду від 09.01.2020. Таким чином, на переконання кредитора на момент розгляду заяви про заміну кредитора правонаступником в суду були відсутні підстави для задоволення такої заяви. 
Також у відзиві кредитор звертає увагу, що платіжні доручення, додані до апеляційної скарги є неналежними доказами та не можуть підтверджувати здійснення повної оплати за договором відступлення, а лише підтверджують операції з направленням коштів з одного поточного рахунку ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» на інший його є поточний рахунок, що відкриті в АТ «Банк Альянс». Також не може прийматись до уваги лист АТ «Банк Альянс» від 10.02.2020, в якому зазначено, що Банк отримав в повному обсязі грошові кошти у відповідності до договору відступлення прав вимог, оскільки такий лист не є первинним документом.
Окрім того, кредитор вказує, що АТ «Банк Альянс» в силу вимог закону вправі було здійснити наступне відступлення прав вимоги лише у формі факторингу, а не у формі договору відступлення (цесії), а отже, укладений договір є недійсним.
У додаткових поясненнях ТзОВ «Інвестохіллс Веста» просить врахувати судову практику, а саме правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №904/6226/17 щодо вимог ч.2 ст.1083 ЦК України; зазначає, що заявник не може бути правонаступником ТзОВ «ФК «Ідеа Капітал» у справі, оскільки між ними не укладалось договорів правонаступництва, а АТ «Банк Альянс» та ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» не звертались про заміну правонаступником у справі; звертає увагу, що ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» не має необхідної правоздатності для прийняття на себе обов`язків ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «ФК «Ідеа Капітал», оскільки у нього відсутня ліцензія на здійснення валютних операцій, які є обов`язковими для надання позичальнику валютного кредиту.
У заяві про врахування при розгляді апеляційної скарги висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» просить врахувати наступні правові позиції:
межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватись законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права, обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору  (постанови Верховного суду України від 05.07.2017 у справі №6-459цс-17 та №752/8842/14-ц, Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №756/9788/15-ц та від 21.01.2019 у справі №909/1411/13);
заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу (постанови Верховного Суду від 17.02.2020 у справі №910/2737/15-г, від 20.03.2020 у справі №906/706/16, від 06.02.2020 у справі №908/2251/18, від 15.08.209 у справі №904/4253/17);
за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №916/2286/16, постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 і від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц);
заміна сторони правонаступником відповідно до статті 334 ГПК України здійснюється за нормами матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду фактично розглядати справи по суті, надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності або переглядати справу (постанова ВС від 16.04.2020 у справі №5023/5604/11);
принцип правомірності правочину – підставою для відмови заяви кредитора про його заміну стало положення договору про відступлення права вимоги, який передбачав перехід прав з моменту здійснення розрахунків (постанова Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  від 17.01.2020 у справі №916/2286/16).
Також апелянт звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази визнання договорів відступлення прав вимог недійсними.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2017 про визнання кредиторських вимог ТзОВ «ФК «Ідеа Капітал» було встановлено наступні обставини.
17.10.2006 між ВАТ «Кредобанк» (позикодавцем) та ТзОВ «Трускавецьінвест» (позичальником) укладено кредитний договір №48/2006, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 5 000 000 доларів США, а позичальник - повернути кредит та проценти за користування ним та комісії. В подальшому сторони вносили зміни до кредитного договору шляхом укладення додаткових договорів.
В забезпечення належного виконання кредитного договору 29.04.2010 між ВАТ «Кредобанк» (кредитором), ТзОВ «Трускавецьінвест» (боржником) та ТзОВ «Тофі» (поручителем) укладено договір поруки №2/48/2006, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №48/2006 від 17.10.2006, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та ТзОВ «Трускавецьінвест».
07.07.2014 між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ ФК «Ідеа Капітал» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами №33. Відповідно до умов даного договору ПАТ «Кредобанк» відступило новому кредитору, ТзОВ ФК «Ідеа Капітал», права вимоги до боржника за кредитним договором №48/2006 від 17.10.2006, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та ТзОВ «Трускавецьінвест», а також права вимоги за забезпечувальними договорами, та зокрема, договором поруки №2/48/2006 від 29.04.2010, укладеним між ВАТ «Кредобанк» та ТзОВ «Тофі».
Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.07.2014 у справі №914/1851/14 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2014) було  стягнуто з ТзОВ «Трускавецьінвест» на користь ТзОВ ФК «Ідеа Капітал» 107 432 680 грн 55 коп заборгованості за кредитним договором, у тому числі: 93 745 255 грн 75 коп заборгованості за основною сумою, 12 685 581 грн 21 коп заборгованості за процентами, 4 500 грн 00 коп заборгованості комісії за адміністрування кредиту, а також 997 343 грн 69 коп пені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, установивши спосіб реалізації предметів іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів; у задоволенні позовних вимог про стягнення 11 793 грн 66 коп пені відмовлено. 
На виконання зазначеного рішення видано наказ, однак виконавче провадження зупинено до вирішення по суті справи про банкрутство ТзОВ «Трускавецьінвест».
Відповідно до рішення постійно діючого третейського суду при Львівській Торгово-промисловій палаті від 05.06.2015 у справі №48 позов ТзОВ ФК «Ідеа Капітал» до ТзОВ «Тофі» (як до поручителя) задоволено частково: стягнуто з ТзОВ «ТОФІ» на користь ТзОВ ФК «Ідеа Капітал» 107 432 680 грн 65 коп заборгованості за кредитним договором №48/2006 від 17.10.2006 та договором поруки №2/48/2006 від 29.04.2010, з яких: 93 745 255 грн 75 коп заборгованості за основною сумою, 12 685 581 грн 21 коп заборгованості за процентами, 4 500 грн 00 коп заборгованості з комісії, а також: 997 343 грн 69 коп пені; стягнуто з ТзОВ «Тофі» на користь ТзОВ ФК «Ідеа Капітал» 2 520 грн 00 коп витрат зі сплати третейського та реєстраційного збору; у задоволенні вимог в частині стягнення 11 793 грн 66 коп пені - відмовлено.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.09.2015 у справі                     №914/2694/15 задоволено заяву ТзОВ ФК «Ідеа Капітал» про видачу виконавчого документу про примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Львівській Торгово-промисловій палаті від 05.06.2015 у справі №48 та стягнуто з ТзОВ «Тофі» на користь ТзОВ ФК «Ідеа Капітал» 1 827 грн 00 коп судового збору за її розгляд.
Господарським судом Івано-Франківської області (в межах справи № 909/548/16) встановлено непогашену заборгованість ТзОВ «Тофі» перед ТзОВ ФК «Ідеа Капітал» у розмірі 82 658 002 грн 87 коп, з яких: 81 660 659 грн 18 коп основного боргу та 997 343 грн 69 коп пені.
Із матеріалів заяви справи вбачається, що 26.06.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» (Компанія) та Акціонерним товариством «Банк Альянс» (Новий кредитор) укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами №26/06/2019-1, предметом якого згідно п.п.3.1 п.3 договору є, зокрема: право грошової вимоги за кредитним договором №48/2006 від 17.10.2006, укладеним між ВАТ «Кредобанк» (яким 08.07.2014 права відступлені на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал») та ТзОВ «Трускавецьінвест» з наступними змінами та доповненнями (від 24.11.2006, 18.01.2007, 26.01.2007, 28.02.2007, 13.04.2007, 23.04.2007, 29.08.2008, 25.02.2009, 05.03.2009, 30.04.2009, 29.04.2010, 11.05.2010, 27.07.2011, 21.06.2016), а також права вимоги за забезпечувальними документами (договорами, що забезпечують виконання за вказаним кредитним договором), зокрема:  договором поруки №2/48/2006 від 29.04.2010, укладеного між Банком (яким 08.07.2014 права відступлені на користь компанії), позичальником та ТзОВ «Тофі», з наступними змінами та доповненнями;
За умовами п. 3.1 договору компанія відступає новому кредитору права вимоги у повному обсязі (зокрема, права вимоги за кредитним договором №48/2006 від 17.10.2016 та договором поруки № 2/48/2006 від 29.04.2010, п.1, пп. 1.2), а новий кредитор набуває від компанії права вимоги в повному обсязі з першої дати, в яку одночасно будуть наявні (виконані) наступні дві умови: - компанією від нового кредитора одержано в повному розмірі загальну суму коштів, вказану в п.4.1 цього договору як оплату (фінансування) за (під) відступлення прав вимоги; - між компанією та новим кредитором укладено (з нотаріальним посвідченням) договір про відступлення компанією новому кредитору відповідних прав компанії (як іпотекодержателя) за вказаними в цьому договорі нотаріально посвідченими забезпечувальними документами.
У відповідності до п.3.2 договору фактична передача компанією у власність новому кредиторові та прийняття новим кредитором у власність від компанії (фактичне відступлення) прав вимоги як за кредитним договором, так і за забезпечувальними документами в повному обсязі з дати, вказаної в п.3.1 цього договору, підтверджується виключно шляхом підписання (укладення) цього договору та здійснення новим кредитором на користь компанії оплати (фінансування) за (під) відступлення прав вимоги в повному розмірі у сумі, вказаній у п. 4.1 цього договору.
Сторони дійшли згоди ( п.4.1. договору), що за відступлення прав вимоги на умовах цього договору новий кредитор сплачує компанії кошти в розмірі 40 000 000 грн 00 коп. згідно з графіком: - в дату укладення договору - 15 000 000 грн 00 коп; - до 31.07.2019 - 25 000 000 грн 00 коп.
Згідно з платіжними дорученнями №1 від 27.06.2019 на суму 15 000 000 грн 00 коп та №1 від 29.07.2019 на суму 25 000 000 грн 00 коп. Акціонерне товариство «Банк Альянс» (новий кредитор) перерахувало ТзОВ «ФК «Ідеа капітал» 40 000 000 грн 00 коп за відступлення прав вимоги за договором факторингу №26/06/2019-1 від 26.06.2019.
30.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін-Маркет» (новим кредитором) та Акціонерним товариством «Банк Альянс» (кредитором) 30.09.2019 укладено договір №30/08-1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором від 30.08.2019.
Згідно п.1 договору, кредитор відступає новому кредитору належні кредитору на підставі укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ідеа капітал» договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами №26/06/2019-1 від 26.06.2019, права вимоги, а новий кредитор набуває права вимоги кредитора до боржника за кредитним договором №48/2006 від 17.10.2006, укладеним між АТ «Кредобанк» та ТзОВ «Трускавецьінвест», з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до нього разом з договорами, що забезпечують виконання вказаного кредитного договору, а саме:  договором іпотеки від 26.06.2013, договором іпотеки від 17.10.2006, договором іпотеки від 06.05.2010, договором застави №1/48/2006 від 23.04.2007, з наступними змінами та доповненнями, договором поруки № 2/48/2006 від 29.04.2010, з наступними змінами та доповненнями, договором поруки №3/48/2006 від 29.04.2010, з наступними змінами та доповненнями.
У пункті 2 договору обумовлено що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору набуває усі права кредитора за кредитним договором, включаючи, але не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за кредитним договором, договорами іпотеки, договорами застави, договорами поруки, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, тощо; права кредитора за кредитними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. 
За умовами п.4 договору за відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги новий кредитор зобов`язався сплатити грошові кошти у розмірі 42 243 000 грн 00 коп.
За погодженням сторін оплату за відступлення прав вимоги за цим договором новий кредитор, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін-Маркет», зобов`язався перерахувати Акціонерному товариству «Банк Альянс» в строк до 29.11.2019 (п.4.1 договору).
На момент постановлення оскаржуваної ухвали матеріали справи не містили доказів оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін-Маркет» Акціонерному товариству «Банк Альянс» коштів за відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги в розмірі 42243000 грн 00 коп.
До апеляційної скарги апелянт долучив копії листа-запиту ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» вих№20/01/20-01 від 02.01.2020, адресованого ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» про надання документів, витребуваних ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2020, листа-відповіді ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» вих.№17/02/2020-01 від 17.02.2020 з доданими копіями платіжних доручень.
Зважаючи на наведене в апеляційній скарзі обґрунтування щодо неможливості подання вказаних доказів суду першої інстанції та з огляду на те, що такі докази витребовувались судом першої інстанції, однак, не були своєчасно подані суду, колегія суддів, врахувавши межі перегляду справи в апеляційному суді, бере до уваги подані апелянтом докази.
 Слід зазначити, що АТ «Банк Альянс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет» вимоги суду, викладені в ухвалі Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2020 не виконали, витребуваних доказів у встановлений судом строк не надали, хоча належним чином повідомлені про вимоги ухвали (ухвалу від 09.01.2020 вручено АТ «Банк Альянс» 21.01.2020, а ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет» - 22.01.2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень).
У листі-відповіді ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» вих.№17/02/2020-01 від 17.02.2020 про направлення на адресу ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» копій платіжних доручень, зазначено, що ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» виконало у повному обсязі свої обов`язки з оплати, передбачені договором №30/08-1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором від 30.08.2019, що підтверджується платіжними дорученнями №10 від 29.11.2019 на суму 1  642  500,00 грн., №12 від 29.11.2019 на суму 541  000,00 грн., №14 від 02.12.2019 на суму 426  401,00 грн., №3 від 21.12.2019 на суму 43  519  471,63 грн., та листом АТ «Банку Альянс» від 10.02.2020.
Як вбачається із поданих апелянтом платіжних доручень №10 від 29.11.2019 на суму 1  642  500,00 грн., №12 від 29.11.2019 на суму 541  000,00 грн., №14 від 02.12.2019 на суму 426  401,00 грн., №3 від 21.12.2019 на суму 43  519  471,63 грн., в усіх платіжних дорученнях платником і одночасно отримувачем коштів зазначено ТОВ «ФК «Фін-Маркет», код платника – 42824463, код отримувача – 42824463, банком платника і банком отримувача коштів зазначено АТ «Банк Альянс».
Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного Банку України 21.01.2004  №22, платіжне доручення це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.
Вказаною Інструкцією передбачено, що платіжне доручення оформляється у відповідності до вимог, встановлених у вказівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів. Відповідно до цих вимог у обов`язковому реквізиті платіжного доручення – графі «Платник» зазначається повне або скорочене (за наявності) найменування платника, яке міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр), натомість у графі «Отримувач» зазначається повне або скорочене (за наявності) найменування отримувача, яке міститься в Єдиному державному реєстрі або в Єдиному банку даних юридичних осіб, або в реєстраційному документі. 
Обов`язковим реквізитом платіжного доручення також є код платника і код отримувача, у яких зазначається ідентифікаційний код платника, ідентифікаційний код  отримувача за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) або реєстраційний (обліковий) номер платника податку, який присвоюється контролюючими органами. 
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що подані апелянтом копії платіжних доручень не є належними, допустимими і достовірними доказами проведення розрахунку в розумінні норм Господарського процесуального кодексу України.
Щодо листа Акціонерного товариства «Банк Альянс» від 10.02.2020, адресованого ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал», з повідомленням про те, що кошти за згаданими платіжними дорученнями зараховані в рахунок погашення боргу ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» за договором №30/08-1 про відступлення права вимоги за кредитним договором від 30.08.2019, слід зазначити, що такий лист за відсутності підтвердження зазначеної в ньому інформації первинними документами не може слугувати вірогідним доказом погашення боргу, а відтак - братись до уваги для встановлення фактичних обставин спору.
Також 30.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін-Маркет» (кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» (новим кредитором) укладено договір №30/08-19/02 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором, предметом якого, згідно п.1 договору є, зокрема: право вимоги до боржника за кредитним договором №48/2006 від 17.10.2006, укладеним між АТ «Кредобанк» та ТзОВ «Трускавецьінвест», з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до нього, та права вимоги за відповідними договорами, що забезпечують виконання вказаного кредитного договору, а саме:  договором іпотеки від 17.10.2006, з усіма змінами та доповненнями до нього; договором іпотеки від 06.05.2010, з усіма змінами та доповненнями до нього; договором іпотеки від 26.06.2013, з усіма змінами та доповненнями до нього; договором застави № 1/48/2006 від 23.04.2007, з усіма змінами та доповненнями до нього;  договором поруки № 2/48/2006 від 29.04.2010, з усіма змінами та доповненнями до нього; договором поруки №3/48/2006 від 29.04.2010, з усіма змінами та доповненнями до нього; включаючи права вимоги до боржників (ТзОВ «Трускавецьінвест», ТзОВ «Орієнтир Плюс», ТзОВ «Тофі», ТзОВ «Прано Інвест», їх правононаступників, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов"язки боржників за кредитним договором, вказаними вище договорами забезпечення з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Зазначені вище права вимоги належать кредитору на підставі таких договорів: 
- договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами №26/06/2019-1 від 26.06.2019, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» та АТ «Банк Альянс»;
- договору №30/08-1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором від 30.08.2019, укладеного між АТ «Банк Альянс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет»;
- договору №30/08/19-02 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором від 30.08.2019, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет» та ТзОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал».
Згідно п.2 договору, за цим договором Новий кредитор в день укладення цього договору набуває усі права кредитор за кредитним договором.
Пунктом 4 сторонами погоджено, що за відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги новий кредитор зобов`язався сплатити грошові кошти у розмірі 43 243 000 грн 00 коп.
За погодженням сторін оплата за відступлення прав вимоги за цим договором новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія «Стандарт Кепітал», зобов`язався перерахувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін-Маркет» у строк до 30.08.2044 (п.4.1 договору).
У п.5 договору новий кредитор підтверджує, що на дату укладення цього договору отримав усі наявні у кредитора оригінали документів, що підтверджують право вимоги на підставі акту приймання-передачі документів, підписаного між кредитором та новим кредитором.
Згідно з актом приймання-передачі документів від 30.08.2019 до договору №30/08-19/02 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором, на виконання договору №30/08-19/02, кредитор передав, а новий кредитор прийняв документи, що засвідчують права вимоги до боржників, заставодавців, іпотекодавців, поручителів згідно переліку.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що АТ «Банк Альянс», яке отримало згідно договору факторингу від 26.06.2019 у ТзОВ ФК «Ідеа Капітал» право грошової вимоги за кредитним договором, в подальшому здійснило наступне відчуження права вимоги  третій особі - ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» за договором про відступлення права вимоги від 30.08.2019, яке, в той же день (30.08.2019) за договором №30/08/1902 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відступило право вимоги ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал».
Згідно зі статтею 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.
Тобто, правочин, за яким відбувається наступне відступлення фактором права вимоги до боржника, має відповідати правовій конструкції саме договору факторингу, яка визначена відповідно до положень Глави 73 ЦК України – «Факторинг».
У відповідності до п.7.7 договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами №26/06/2019-1 від 26.06.2019, новий кредитор має право самостійно розпоряджатися правами вимоги відповідно до вимог законодавства України, в тому числі має право здійснити наступне відступлення прав вимоги третій особі.
В разі здійснення наступного відступлення прав вимоги третій особі новий кредитор зобов`язаний забезпечити наявність в договорі (договорах), що укладатимуться з відповідною третьою особою щодо такого наступного відступлення  обов`язків такої третьої особи щодо нового кредитора та компанії, які (обов`язки) б дозволяли належно виконувати новому кредитору і після такого наступного відступлення свої обов`язки щодо компанії, які передбачені цим договором.
В разі здійснення наступного відступлення прав вимоги третій особі новий кредитор зобов`язаний упродовж 5 (п`яти) робочих днів після укладення договору (договорів), що укладатимуться з відповідною третьою особою щодо такого наступного відступлення, передати компанії засвідчену новим кредитором копію такого договору (таких договорів).  
Отже, АТ «Банк Альянс» вправі було здійснити наступне відступлення прав вимоги, однак таке відступлення права грошової вимоги, в силу прямих вказівок закону (ст.1083 ЦК України) мало здійснюватися також у формі договору факторингу, а не у формі договору відступлення (цесії).
Правовідносини стосовно фінансування під відступлення права грошової вимоги врегульовано главою 73 ЦК України.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 Цивільного кодексу України).
За вимогами статті 1079 ЦК України такий договір може укладатися лише банком або фінансовою установою.
За даними Державного реєстру фінансових установ, який є в загальному доступі, судом встановлено, що ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» (код ЄДРПОУ 42824463) та ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» (код ЄДРПОУ 38489695) включені до Переліку фінансових установ, внесених до Державного реєстру фінансових установ, а відтак, можуть надавати фінансові послуги у формі факторингу.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.
За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону факторинг є фінансовою послугою. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.
Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.
Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.
Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16.
Отже, факторингу притаманні наступні ознаки: специфічний суб`єктний склад; предмет -  лише право грошової вимоги; мета укладення - отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається або у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю; вимоги до форми такого договору визначаються Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. 
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. 
Таким чином, для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. При цьому, слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
За відступлення права вимоги за договором факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами №26/06/2019-1 від 26.06.2019, укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «Ідеа Капітал» (Компанія) та Акціонерним товариством «Банк Альянс» (Новим кредитором), Новим кредитором сплачено Компанії 40000 000 грн; 
- за відступлення права вимоги за договором №30/08-1 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором від 30.08.2019, укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет» (новим кредитором) та Акціонерним товариством «Банк Альянс» (кредитором), новий кредитор зобов`язався сплатити 42243000 грн у строк до 29.11.2019.
- за відступлення права вимоги за договором від 30.08.2019 №30/08-19/02 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги за кредитним договором, укладеним між ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет» (кредитором) та ТзОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» (новим кредитором), новий кредитор зобов`язався сплатити 43243000 грн. у строк до 30.08.2044.
Суд першої інстанції дійшов висновку про кваліфікацію вказаних договорів як договорів факторингу, оскільки їх умови передбачають прибуток від таких операцій з відступлення прав вимог у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається, що підтверджує.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що всупереч вимогам до форми укладення договору, встановленим законом ч.2 ст.1083 ЦК України, сторони уклали договори відступлення (купівлі-продажу) прав вимог, які водночас, мають ознаки договору факторингу. 
При цьому договір факторингу, на відміну від договору відступлення права вимоги, в будь-якому випадку є платним. 
Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Строк виконання договору  щодо оплати за відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги настав 29.11.2019, однак, матеріали справи містять докази (платіжні доручення №10 від 29.11.2019 на суму 1  642  500,00 грн., №12 від 29.11.2019 на суму 541  000,00 грн., №14 від 02.12.2019 на суму 426  401,00 грн., №3 від 21.12.2019 на суму 43  519  471,63 грн.) про те, що фактичного здійснення плати за договором не відбувалось. Одночасно матеріали справи містять докази тверджень сторін договору – листи ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет» та Акціонерного товариства «Банк Альянс» про здійснення такої оплати в повному обсязі.
Наведеним також спростовуються доводи апелянта про те, що усі права за договором відступлення (купівлі-продажу) прав вимог перейшли до нового кредитора ТзОВ «Фінансова компанія «Фін-Маркет» з моменту укладення такого договору.
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися  законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 у справах №6-459цс-17 та №752/8842/14-ц, Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №756/9788/15-ц та від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13. 
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Статтею 516 Цивільного кодексу України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ч.1 ст.517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Таким чином,  колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заміни кредитора на ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» в порядку правонаступництва не відбулося. 
При цьому, ТзОВ «ФК «Фін-Маркет» передало ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» неіснуючі у нього права за кредитним договором, оскільки ним (ТзОВ «ФК «Фін-Маркет») не проведено АТ «Банк Альянс» оплату за відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, а тому ТзОВ «ФК «Стандарт Кепітал» не набуло прав вимоги до ТзОВ «Тофі» і статусу кредитора за кредитним договором №48/2006 від 17.10.2006. 
З огляду на встановлені фактичні обставини, відсутні правові підстави для задоволення заяви ТзОВ «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» про заміну кредитора правонаступником у справі №909/548/16.
Враховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають  задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» №31/03/20-01 від 31.03.2020  (вх.№01-05/1294/20  від  02.04.2020) на ухвалу Господарського  суду  Івано-Франківської області  від 17.02.2020  –  відмовити.
2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області  від 17.02.2020  у справі №909/548/16 – залишити без змін.
3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на  скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню. 

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 25.09.2020.
          
Головуючий           суддя                                                            Желік М.Б. 

                                         суддя                                                   Орищин Г.В.

                                        суддя                                                       Галушко Н.А.