Окрема думка
судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
справа № 800/560/14 (провадження № 11-1192 заі 19)
 
20 травня  2020 року
м. Київ
 
Велика Палата Верхового Суду розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 про перегляд рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України, третя особа Міністерство юстиції України про зміну формулювання підстав звільнення і постановою від 20 травня 2020 року апеляційну скаргу задовольнила, рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року скасувала та ухвалила нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнила. 
 
Водночас з мотивами Великої Палати Верхового Суду не можу повністю погодитися з огляду на таке.
 
1.        Задовольняючи апеляційну скаргу Велика Палата Верховного Суду керувалася таким:
 
1.1. Згідно з частиною першою статті 39 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу.
 
1.2. У частині першій статті 38 КЗпП України передбачено, що у разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
 
1.3. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.
 
1.4. Коли позивач написав заяву про звільнення від 27 червня 2014 року, він вчинив юридично значущі дії у межах закону і вправі був очікувати, що суб`єкт владних повноважень буде також діяти у межах та у спосіб, визначений законодавством. 
 
1.5. Поряд із цим Кабінет Міністрів України ще раніше, 20 червня 2014 року, вніс Президентові України подання про звільнення голів районних, районних у містах, Києва державних адміністрацій у зв`язку із закінченням строку повноважень Президента України. У поданні про звільнення значився й ОСОБА_1 
 
1.6. Із наведених вище обставин випливає, що на час видання спірного розпорядження існувало кілька підстав для звільнення позивача з посади.
 
1.7. Одні з цих підстав у часі виникли раніше, виражали добру волю й бажання посадової особи звільнитися із займаної посади на прийнятних для нього умовах, інша - фактично випливала із настання події (обрання нового Президента України), з якою пов`язується закінчення строку здійснення повноважень, наданих попереднім Президентом України, а ще інша - у часі виникла пізніше й тягнула для працівника негативні наслідки, які не були спричиненні порушенням ним Конституції та законів України, вчиненням злочину або інших несумісних із його посадою дій. Тим часом відповідач обрав підставу, визначену Законом України «Про очищення влади», який погіршила становище позивача. 
 
1.8. Частина друга статті 1  Закону України «Про очищення влади» визначає, що очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності, відкритості, прозорості та публічності, презумпції невинуватості, індивідуальної відповідальності, гарантування права на захист.
 
1.9. Позивач добровільно (до існування згаданого Закону) виявив бажання усунутися від участі в управлінні державними справами. Проте відповідач, зволікаючи і розуміючи про наслідки звільнення з підстав, визначених Законом України «Про очищення влади», не виконав свого обов`язку щодо реалізації підстав для звільнення позивача, які існували (більше трьох місяців) до набрання чинності  Закону України «Про очищення влади».
 
1.10.      Велика Палата Верховного Суду вважає, що Президент України, коли видавав оспорене розпорядження, діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією України, Законом України «Про очищення влади» та Законом України «Про місцеві державні адміністрації».
 
2.        Водночас відповідно до матеріалів справи заяву про звільнення з посади голови Глухівської РДА ОСОБА_1 написав 27 червня 2014 року після Подання Кабінету Міністрів України (20 червня 2014 року). До дати власного звільнення 30 жовтня 2014 року позивач продовжував виконувати обов`язки голови Глухівської РДА та повторно не ініціював питання власного звільнення. Отже, очевидно, бажання позивача добровільно усунутися від участі в управлінні державними справами Велика Палата Верховного Суду сильно переоцінила. 
 
3.        Частина друга статті 38 КЗпП України забороняє власнику або уповноваженому ним органу звільнити працівника за поданою раніше заявою, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору.
 
4.        Відповідно до пункту 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України трудовий договір може бути припинено з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади».
 
5.        Частиною першою статті 1 Закону України «Про очищення влади» визначено, що очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.
 
6.        Пунктом 9 частини першої статті 3 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що заборона, передбачена частиною третьоюстатті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року, зокрема, голови Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голови обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації, їх перших заступників, заступників, голови районної державної адміністрації, районної в місті Києві державної адміністрації.
 
7.        Підпунктом першим пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1682-VІІ встановлено, що впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб звільняє цих осіб з посад або надсилає керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів.
 
8.        Зазначений Закон України «Про очищення влади» набрав чинності 16 жовтня 2014 року, а розпорядження Президента України № 1226/2014?рп «Про звільнення ОСОБА_3 з посади голови Глухівської районної державної адміністрації Сумської області» видане 30 жовтня 2014 року.
 
9.        Отже станом на час прийняття Президентом України відповідного розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з посади Закон України «Про очищення влади» був чинним, а позивач займав посаду голови Глухівської РДА та займав її у період передбачений статтею 3 Закон України «Про очищення влади», що існувало підставою для його звільнення з передбачених Законом України «Про очищення влади» підстав.
 
10.   Закон України «Про очищення влади» визначає чітку підставу звільнення голови районної державної адміністрації який обіймав таку посаду сукупно не менше одного року у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року.
 
11.   Разом з тим відповідно до частини третьої 235 КЗпП України суд може змінити формулювання причини звільнення лише у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству.
 
12.   Отже зміна формулювання причини звільнення можлива не у випадку наявності альтернативних причин такого звільнення, а лише у випадку коли звільнення відбулося з порушенням закону.
 
Таким чином Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 12 вересня 2019 року було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, яке підлягало залишенню без змін.

Суддя                                                                                                            В. В. Пророк

Окрема думка складена 16 липня 2020 року