Номер провадження: 33/813/800/20
Номер справи місцевого суду: 947/7691/20 
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А. 
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Гірняк Л.А.

За участю секретаря – Ющак А.Ю.

Особа, яка притягається до 
адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

Захисник – Зенченко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 15.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,- 

В С Т А Н О В И В :

ПРОЦЕДУРА:

25.03.2020 року ст. ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області майором поліції Душак Ю.П. склав протокол про адміністративне правопорушення Серії АПР18 №409473 в якому зазначено, що 25.03.2020 року ОСОБА_1 перебувала на робочому місці в аптеці №59 ТОВ "АКС-Одеса", за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи №88, без засобів індивідуального захисту, чим порушила карантинні обмеження, передбачені п.3 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП України.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 15.05.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 17 000,00 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. в дохід держави.        

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 15.05.2020 року, скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН 

Скаржниця посилається на те, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що вона не є суб`єктом правопорушення та відсутність доказів її вини.
Вважає, що судовий розгляд проведено неповно і необ`єктивно, висновки суду про її винність суперечать фактичним обставинам справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться в трудових стосунках з аптекою ТОВ «АКС-ОДЕСА», що розташована за адресою: м. Одеса, проспект Свободи № 88.
25.03.2020 року до чергової частини Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області від ОСОБА_1 надійшло повідомлення по спецлінії «102, про те що вона знаходиться без маски в аптеці «АКС», за адресою: м. Одеса, проспект Свободи № 88.
В цей же день складено протокол про адміністративне правопорушення Серії АПР18 №409473 з якого вбачається, що 25.03.2020 року від ОСОБА_1 перебувала на робочому місці в аптеці №59 ТОВ "АКС-Одеса", за адресою: м. Одеса, пр-т Свободи №88, без засобів індивідуального захисту, чим порушила карантинні обмеження, передбачені п.3 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП України.
ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді, вислухавши ОСОБА_1 та її захисника Зенченко М.О., обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, постанова скасуванню із закриттям провадження по справі з підстав, передбачених ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП виходячи з наступного.
Із постанови вбачається, що суд першої інстанції в обгрунтування своїх висновків про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП поклав дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати іншіобставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Між тим, виконання вимог даної процесуальної норми судом першої інстанції не дотримано. 
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.251 КУпАП. доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушенні, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу, в тому числі й фото таблиці з місця події, відповідь ГУ НП в Одеській області на адвокатський запит.
З довідки від 28.03.2020 року вбачається, що сама ОСОБА_1 по спецлінії «102» повідомила про те, що вона знаходиться без маски та рукавичок в аптеці «АКС», за адресою: м. Одеса, проспект Свободи № 88 та зобов`язалась більше не порушувати вимоги карантину людей.
Доказом про правопорушення не може бути повідомлення самого правопорушника про вчинення ним адміністративного проступку, так як обов`язок на їх збирання покладається на осіб уповноважених на складання протоколу.
Відповідно до п.3 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року (y редакції на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 215 від 16.03.2020) передано Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, обласним, Київській міській державним адміністраціям разом з органами місцевого самоврядування забезпечити:
організацію виконання та контроль за дотриманням на відповідній території вимог цієї постанови, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів;
подання щодня Міністерству охорони здоров ’я інформації про здійснення заходів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. для її узагальнення та інформування Кабінету Міністрів України.»
Зазначена норма відноситься до організації виконання та контролю суб`єктів Міністерств, центральних органів влади і Київської міської державної адміністрації разом з органом місцевого самоврядування до яких ОСОБА_1 не відноситься, а тому не може бути суб`єктом правопорушення.
За таких обставин невірне посилання судом першої інстанції на п.3 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року порушує принцип правової визначеності закріплений у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».
Практикою ЄСПЛ констатується, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в Демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а саме комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.
В матеріалах справи відсутні відомості які б свідчили про те, що остання перебувала без засобів індивідуального захисту з власної вини, а не внаслідок неналежного виконання вимог законодавства щодо забезпечення засобами індивідуального захисту суб`єктом господарювання-роботодавцем чи іншими зобов`язаними суб`єктами на яких покладається організація і контроль за порушення правил карантину людей.
Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Тобто, відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів можуть нести тільки суб`єкти господарювання, а не їх працівники, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання, у якому працюють.
При цьому, допитана в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою винуватість за ст. 44-3 КУпАП заперечувала повністю , пояснила, що знаходиться в трудових відносинах з аптекою №59 ТОВ "АКС-Одеса". Зазначила, що працівник поліції ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області майором поліції Душак ОСОБА_2 . здійснював на неї тиск та наполягав подзвонити на спецлінію «102» та повідомити, що вона знаходиться без маски в аптеці «АКС», за адресою: м. Одеса, проспект Свободи № 88.
Зокрема зазначила, що в аптеці були відсутні покупці та аптека обладнана стіклом, яке розділяє іі від покупців. На неї не покладено обов`язок забезпечувати організацію виконання та контроль щодо проведення профілактичних та противоепідемічних заходів.
З врахуванням відсутності доказів щодо вини ОСОБА_1 , в порушенні п. 3 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, районний суд помилково визнав її винною в порушенні ст. 44-3 КУпАП та наклав штраф у розмірі 17000,00 грн, оскільки посилання на п. 3 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року не становить склад адміністративного правопорушення.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не тягне за собою визнання його як доказу про порушення ОСОБА_1 права щодо карантину людей.
Зазначені обставини свідчать про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та істотне порушення норм процесуального права та є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а провадження підлягає закриттю з підстав передбачених п.1 ч. 1 ст. 247 України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП
З матеріалів справи вбачається, що постанова районним судом винесена 15.05.2020 року за відсутності ОСОБА_1 . 
Повний текст нею отримано 29.05.2020 року. 
Відсутність відомостей направлення їй повного тексту оскаржуваної постанови є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.245, 247, 256, 278, 280, 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 15.05.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 15.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.44-3 КУпАП – скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

        
Суддя Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк