УХВАЛА

09 липня 2020 року 
Київ
справа №140/2919/19
адміністративне провадження №К/9901/15089/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Мартинюк Н.М.,
суддів – Дашутіна І.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 квітня 2020 року у справі №140/2919/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів.

Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 6 грудня 2019 року позов задовольнив частково:
- визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- зобов`язав Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення 5 серпня 2019 року остаточного розрахунку грошового забезпечення при звільненні ОСОБА_1 з військової служби на день виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- зобов`язав Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних йому при звільненні сум в частині невиплати грошової компенсації за невикористані позивачем дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки за період з 6 серпня 2019 року до дня постановлення судом рішення у цій справі;
- зобов`язав Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних йому при звільненні сум в частині невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за період з 6 серпня 2019 року до 14 серпня 2019 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 8 квітня 2020 року скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив позов частково, а саме:
- визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- зобов`язав Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
- визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення 5 серпня 2019 року остаточного розрахунку грошового забезпечення при звільненні ОСОБА_1 з військової служби на день виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;
- зобов`язав Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних йому при звільненні сум в частині невиплати грошової компенсації за невикористані позивачем дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017, 2018, 2019 роки за період з 6 серпня 2019 року до 8 квітня 2020 року (день постановлення судом рішення);
- зобов`язав Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних йому при звільненні сум в частині невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за період з 6 серпня 2019 року до 14 серпня 2019 року;
- зобов`язав Північне регіональне управління (військова частина 1497) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних йому при звільненні сум в частині невиплати компенсації за речове майно (в сумі 17 814 гривень 99 коп.) при звільненні з військової служби за період з 6 серпня 2019 року до 1 жовтня 2019 року.
В решті вимог відмовив.
У своїй касаційній скарзі Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 квітня 2020 року у справі №140/2919/19 та відмовити позивачу у задоволенні позову. 

Згідно статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – “КАС України”) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду була ухвалена 8 квітня 2020 року, повний текст складено 21 квітня 2020 року. Разом з тим, скаржник подав касаційну скаргу 17 червня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Водночас скаржник зазначає, що копія вказаного судового рішення надійшла на його адресу 21 травня 2020 року та зареєстрована за вхідним №250, а тому саме з цієї дати отримання копії оскаржуваного судового рішення вираховується строк касаційного оскарження. 

Разом з цим, клопотання про поновлення строку із зазначенням поважних підстав пропуску такого строку та наданням відповідних доказів в матеріалах касаційної скарги відсутнє.

За таких обставин, Верховний Суд пропонує надати клопотання про поновлення строку касаційного оскарження із зазначенням підстав та наданням відповідних доказів (наприклад, копію конверта з апеляційного суду з відповідним штрих-кодовим ідентифікатором або копію розписки про отримання копії оскаржуваного судового рішення), які б підтверджували поважність причин пропуску строку касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Всупереч вказаному, скаржник у касаційній скарзі не зазначив підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), та не виклав відповідних обґрунтувань.

Також суд звертає увагу на те, що за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Враховуючи, що справа №140/2919/19 розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, то для можливості відкриття касаційного провадження скаржнику потрібно обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, зокрема зазначити про наявність одного з випадків, визначених підпунктами "а - г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.

Крім того, згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Проте матеріали касаційної скарги, що надійшли до суду, не містять документа про сплату судового збору. 

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України “Про судовий збір”, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов у цій справі заявлено у 2019 році фізичною особою щодо двох немайнових вимог і похідних від них вимог.

Згідно зі статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2019 рік” (чинному на час звернення позивача до суду) станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1 921 грн.

Отже, Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України за подання касаційної скарги на рішення суду у спорі з однією вимогою немайнового характеру має сплатити 3073,60  грн (1921 х 0,4 х 200%)*2. 

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 38004897;
банк отримувача – Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) – UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 “Судовий збір (Верховний Суд, 055)”;
призначення платежу: “*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)”.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу. 

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, і наданням її копій з додатками відповідно до кількості учасників справи; 3) документа про сплату судового збору.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2019 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 квітня 2020 року у справі №140/2919/19 за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження) в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М.          Мартинюк
І.В.          Дашутін
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду