П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/3928/19	
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду першої інстанції з позовом до ГУ ДПС у Миколаївській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30 жовтня 2019 року №00001543204 про застосування фінансових санкцій в сумі 23  600 грн., за порушення п.2 ч.1 ст. 15-3 та ч.20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі-Закон №481/95-ВР).
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, на нього накладено фінансову санкцію, без врахування того, що він не здійснював продаж тютюнових виробів неповнолітнім особам, тобто не порушував вимоги п.2 ч.1 ст.15-1 Закону №481/95-ВР. До того ж, позивач наголошував на тому, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем в порушення максимального строку для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №00001543204 від 30 жовтня 2019 року в частині застосування штрафних санкцій в сумі 6800 грн.
В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №00001543204 від 30 жовтня 2019 року в частині застосування штрафних санкцій в сумі 17  000 грн. відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині застосування штрафних санкцій в сумі 6800 грн., оскільки матеріали справи підтверджують факт торгівлі позивачем 12 листопада 2018 року тютюновими виробами без ліцензії.
При цьому, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в частині притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог п.2 ч.1 ст.15-3 Закону №481/95-ВР, так як він не здійснював продаж тютюнових виробів неповнолітнім особам.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ГУ ДПС у Миколаївській області просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ГУ ДПС у Миколаївській області зазначило, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 30 жовтня 2019 року №00001543204 відповідачем помилково визначено порушення позивачем вимог п.2 ч.1 ст.15-3 Закону №481/95-ВР замість п.8 ч.1 ст.15-3 вказаного Закону.
За таких умов, скаржник вважав, що слід використовувати у спірних правовідносинах правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі №802/1198/16-а, за якою якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту видається можливим чітко встановити його зміст (зокрема, порушення законодавства, за які застосовується відповідні санкції та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли окремі елементи спірного рішення є недотриманими.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 10 жовтня 2005 року. 
Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. Господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , окрім іншого, здійснює у магазині за адресою: АДРЕСА_1 район, Миколаївська область.
12 листопада 2018 року працівниками Миколаївського районного відділення поліції Очаківського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області зафіксовано факт продажу позивачем 5 штук цигарок поштучно за ціною 1 гривня за кожну.
ФОП ОСОБА_1 ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами не має.
За цим фактом, співробітниками поліції складено протокол за ч.2 ст.156 КУпАП.
21 грудня 2018 року адміністративною комісією Ольшанської селищної ради було прийнято постанову №10 по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 165 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.
25 вересня 2019 року Очаківський відділ поліції, направив на адресу ДПС в Миколаївській області подання для прийняття рішення про вжиття заходів до ФОП ОСОБА_1 
30 жовтня 2019 року ДПС у Миколаївській області, обраховані штрафні санкції за продаж тютюнових виробів поштучно 6800 грн. та реалізація тютюнових виробів без наявності дозвільних документів (ліцензії) на такий вид діяльності 17  000 грн.
30 жовтня 2019 року уповноваженою особою ДПС у Миколаївській області, винесено податкове повідомлення-рішення №00001543204 про визначення ФОП ОСОБА_1 штрафної фінансової санкції у сумі 23  600 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Згідно п.116.1 ст.116 Податкового кодексу України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.
Відповідно до ч.20 ст.15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Факт продажу позивачем 12 листопада 2018 року тютюнових виробів у власному магазині, підтверджуються поясненнями самого позивача, а також свідка ОСОБА_2 , якому позивач продав цигарки без наявності ліцензії.
Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 17  000 грн., за торгівлю тютюновими виробами без ліцензії, є правильним.
Разом з тим, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.15-3 вказаного Закону, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.
Втім, з матеріалів справи вбачається, що особі, якій позивач продав цигарки без наявності ліцензії, більше ніж 18 років.
Таким чином, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відсутності підстав для притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за порушення вимог п.2 ч.1 ст.15-3 Закону №481/95-ВР у вигляді фінансових санкцій в сумі 6800 грн.
В свою чергу, статтею 102 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Таким чином, строк давності притягнення до відповідальності за правопорушення передбачені Законом №481/95-ВР встановлений ст.102 ПК України у 1095 днів, відповідачем порушений не був.
При цьому, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що строк у 30-ть днів та 6 місяців, передбачений Інструкцією про порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», є дисциплінарним, та їх порушення не має наслідком втрати контролюючим органом права на винесення податкового повідомлення-рішення.

Доводи ГУ ДПС у Миколаївській області з приводу технічної помилки допущеної при складанні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 30 жовтня 2019 року №00001543204, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.
Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, серед іншого, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органа (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання або внести відповідні зміни до податкової звітності.
За невиконання наведеного рішення контролюючого органу передбачена відповідальність платника податків.
Судовому контрою підлягає перевірка обґрунтованості юридичних та фактичних мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу рішення, на відповідність вимогам ч. 2 статті 2 КАС України.
У разі допущення суб`єктом владних повноважень помилок, які впливають на законність прийнятого рішення, суд не повинен перекладати даний тягар на платника податків. 
В оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні від 30 жовтня 2019 року №00001543204 у графі порушення, а також у розрахунку суми штрафних фінансових санкцій, позивача помилково визнано винним у порушенні п.2 ч.1 ст. 15-3 Закону №481/95-ВР.
Колегія суддів вказує, що довід скаржника, що неправильне зазначення норми податкового законодавства, на підставі якої виникає обов`язок сплатити грошове зобов`язання є технічною помилкою, не заснований на правовому визначенні даного терміну. Технічна помилка - описка, друкарська, граматична, арифметична помилка. 
Якщо б позивач не оскаржив наведений документ, він повинен був сплатити відповідні штрафні санкції, адже на момент подання позову до суду, податковим органом не була виправлена, як вони вважають, технічна помилка.
Резюмуючи викладене, колегія суддів вважає, що допущена відповідачем помилка, яка не була своєчасно виправлена ГУПФ у Миколаївській області, впливає на законність прийнятого рішення, що є додатковим доказом його протиправності.
Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 311, 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 22.07.2020 року.