ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/3785/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Ярош А.І.,
суддів: Головея В.М., Колоколова С.І., 
секретар судового засідання Молодов В.С.,
за участю представників сторін:                                                     
Від Агрофірма радгосп «Білозерський» - Петрова А.М., договір про надання правової допомоги  № б/н,  дата видачі : 11.02.19;  
Представник Колективного підприємства "Промжилбуд" в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Колективного підприємства "Промжилбуд" 
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2020, прийняту суддею Щавинською Ю.М. у м. Одесі, повний текст якої складено 06.03.2020 року, про призначення експертизи
у справі № 916/3785/19 
за позовом Агрофірма радгосп "Білозерський"
до Колективного підприємства "Промжилбуд"
про визнання недійсним одностороннього правочину,
В С Т А Н О В И В :
19.12.2019 року Агрофірма радгосп "Білозерський" звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Колективного підприємства "Промжилбуд", в якій просила суд визнати недійсним односторонній правочин – заяву КП "Промжилбуд" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 08.08.2019.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що заява про зарахування зустрічних позовних вимог від 08.08.2019 КП "Промжилбуд" не відповідає ст.ст.601,602 ЦК України, оскільки зустрічні вимоги не є безспірними, оскільки за ними сплинув строк позовної давності.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 призначено у справі судову технічну експертизу документів (експертизу реквізитів документів), а саме: 
- договору поставки №1, укладеного 01.05.2012 між АР "Білозерський" та КП      "Промжилбуд";
- додаткової угоди до договору поставки №1 від 01.05.2012  від 30.12.2012;
- договору про поворотну фінансову допомогу, укладеного 06.08.2012 між АР   "Білозерський" та КП "Промжилбуд";
- додаткової угоди № 1 від 31.12.2012 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012;
- додаткової угоди від 30.12.2012 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012;
- додаткової угоди від 31.12.2012 до договору про надання послуг, укладеного 01.04.2012 АР "Білозерський" та КП "Промжилбуд".
Проведення судової технічної експертизи документів (експертизи реквізитів документів) доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, при цьому зазначено про необхідність керівнику відповідного інституту судових експертиз доручити проведення експертизи необхідному колу судових експертів відповідної галузі знань.
Поставлено перед експертом наступні питання (щодо усіх вище перерахованих документів):
- чи нанесені відтиски печаток (штампів) у той час, яким датований документ?
- чи здійснено підписи у той час, яким датований документ?
- у який період часу було здійснено підписи у наданому документі?
- чи виготовлено документ у той час, яким він датований?
Витрати з проведення експертизи покладено на АР "Білозерський", направлено матеріали справи №916/3785/19 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, а провадження у даній справі зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області. 
Висновок суду першої інстанції щодо необхідності призначення експертизи у даній справі прийнятий з урахуванням заперечень позивача щодо факту давності укладання вищевказаних документів, які відносяться до предмету спору та враховуючи, що для з`ясування цих обставин, необхідні спеціальні знання у сфері, іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, КП   "Промжилбуд" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.
Скаржник зазначає, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а також з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зокрема, за твердженням апелянта:
- місцевий господарський суд безпідставно не прийняв до уваги той факт, що позивач оспорює чинність одностороннього правочину, а тому необхідно враховувати положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину;
- проведення призначеної місцевим господарським судом експертизи призведе до знищення документів, які є доказами позиції відповідача, а також унеможливить призначення повторної чи додаткової експертизи;
- встановлення фактичних даних шляхом проведення технічної експертизи за питаннями, що не входять до предмета доказування у даній справі, суперечить ст. 98 ГПК України;
- призначена експертиза не допоможе встановити об`єктивну істину у справі, а зупинення провадження призведе до затягування розгляду справи та не відповідає закріпленому у ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод принципу права кожного на справедливий судовий розгляд справи у розумний строк.
Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 06.08.2020 (головуючий суддя Разюк Г.П., судді: Колоколов С.І., Головей В.М.) поновлено Колективному підприємству "Промжилбуд"  пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали  Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 у справі № 916/3785/19.  Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Колективного підприємства "Промжилбуд" на ухвалу  Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 у справі № 916/3785/19.
Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 25.08.2020 згідно з нормами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України з наданням доказів направлення відзиву позивачу.ї
Роз`яснено учасникам справи про їх право не пізніше 5 днів з дня вручення ухвали подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, із доказами направлення копій таких заяв іншим учасникам справи.
Призначено розгляд справи №916/3785/19 на 03 вересня 2020 року о 12:00 год.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 без змін, як законну та обґрунтовану, а також зазначає, що доводи скаржника стосовно відсутності умов для призначення експертизи щодо печаток, передбачених ч.1 ст.99 ГПК України, через їх необов`язковість, не відповідають діючому законодавству, не враховують дію норм у часі та суперечать змісту прийнятого рішення щодо завдань, які були поставлені перед експертом, оскільки викладений скаржником текст ст.58-1 ГПК України розповсюджує свою дію на правовідносини, що виникли після 23.03.2017, а документи, передані судом для проведення експертизи, датовано 2012 роком, коли печатка була обов`язковим реквізитом документу, що укладається від імені юридичної особи, та засвідчувала підпис її посадової особи. Крім того, експертним шляхом судом вирішується питання щодо періоду створення спірних документів, а не щодо наявності печаток. 
Представник АР "Білозерський" також стверджує, що доводи скаржника щодо необхідності враховувати положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину при розгляді вимоги про визнання такого правочину недійсним не мають сенсу. Крім того, твердження скаржника про те, що проведення призначеної місцевим господарським судом експертизи призведе до знищення документів, які є доказами позиції відповідача, а також унеможливить призначення повторної чи додаткової експертизи є припущеннями, не підтвердженими матеріалами справи.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Разюк Г.П. з 31.08.2020, судове засідання 03.09.2020 о 12:00 год. у справі №916/3785/19 не відбулось, про що складено відповідну довідку засідання від 03.09.2020 року.
Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду №282 від 07.09.2020 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Разюк Г.П. з 31.08.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/3785/19.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №916/3785/19 між суддями від 07.09.2020 року, для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів у складі Ярош А.І. (головуючий суддя), судді-члени колегії Головей В.М., Колоколов  С.І.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 року прийнято апеляційну скаргу Колективного підприємства "Промжилбуд" на ухвалу  Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 у справі № 916/3785/19 до  провадження колегію суддів у складі Ярош А.І. (головуючий суддя), судді Колоколов С.І., Головей В.М.
Роз`яснено учасникам справи про їх право подання до суду будь-яких заяв чи клопотань, призначено розгляд справи  №916/3785/19  на 22 вересня 2020 року о 10-00 год.
В судове засідання 22.09.2020 року не з`явився представник Колективного підприємства "Промжилбуд", хоча апелянт був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання.
Ухвала суду від 09.09.2020 про прийняття справи до провадження та призначення справи до розгляду в судовому засіданні направлялась відповідачу за адресою місцезнаходження вул. Велика Арнаутська,76, оф.4, м. Одеса, 65045, яка збігається з адресою, зазначеною в апеляційній скарзі апелянтом. Повідомлення з копією ухвали суду від 09.09.2020 року повернулось неврученим КП «Промжилбуд», з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
За таких обставин, оскільки апеляційним судом було направлено ухвалу від 09.09.2020 за адресою місцезнаходження Колективного підприємства "Промжилбуд", вказаною в апеляційній скарзі та у зазначеному у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, враховуючи висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 28.08.2018 у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії" (№12307/16), ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 вважається врученою апелянту.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
В силу приписів ст.2, 4 ЗУ "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Крім того, інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою, зокрема, Єдиного державного реєстру судових рішень.
Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень, а особливо в даному випадку, коли саме Колективним підприємством "Промжилбуд" було подано апеляційну скаргу.
Також слід зазначити, що процесуальним господарським законодавством не передбачено обов`язку суду направляти судову кореспонденцію адвокату.
Разом з цим, судом враховується, що за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").
Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").
Суд бере до уваги те, що апеляційне провадження у цій справі відкрито 06.08.2020, а також те, що з цього моменту розгляд справи переносився, що надавало можливість учасникам справи достатньо часу для реалізації їх процесуальних прав.
Крім того судова колегія звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.
У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.
Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав. Водночас учасник, який не забезпечив участь в судовому засіданні свого представника, не повідомляв про його намір взяти участь у судовому засіданні, в тому числі у режимі відеоконференції, не зазначив причин, з урахуванням обставин послаблення протиепідемічних заходів, які перешкоджають його участі в судовому засіданні безпосередньо або через представників.
Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
В даному випадку участь представників сторін в судовому засіданні, призначеному ухвалою суду від 09.09.2020 на 22.09.2020 обов`язковою не визнавалась, про що безпосередньо доводилось до відома учасників справи у пункті 6 резолютивної частини згаданої ухвали суду.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника КП «Промжилбуд».
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  доходить наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали та вірно встановлено місцевим господарським судом, 08.08.2019 КП "Промжилбуд" складено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог. Вказаною заявою КП “Промжилбуд” повідомило АР   “Білозерський”, що у порядку ст. ст. 601-602 ЦК України, вважається погашеною заборгованість КП “Промжилбуд” перед АР   “Білозерський” у розмірі 13   514   237,08   грн., що стягнута за рішеннями суду у справі №923/823/17 та заборгованість АР “Білозерський” перед КП “Промжилбуд” у тому ж розмірі, а саме: 3% річних - 807   373,97   грн. та інфляційні збитки - 6   674   174,03   грн. - за прострочення виконання зобов`язання по поворотній фінансовій допомозі за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 06.08.2012 р., інфляційні збитки у розмірі 6   032   689,08   грн. за прострочення виконання зобов`язання за договором поставки від 01.05.2012 № 1.
Крім того, вказаною заявою КП “Промжилбуд” повідомило АФ радгосп “Білозерський”, що залишається непогашеним борг АФ “Білозерський” перед КП “Промжилбуд” у розмірі:
4 150 000 грн. неповернутої поворотної фінансової допомоги у 2012 році;
6 507 967,25 гри несплачених коштів за поставку фруктів у 2012 році;
1 087 454,58 грн. 3% річних за прострочення оплати за поставку фруктів у 2012
році;
4 383 624,76 грн. інфляційних збитків за прострочення оплати за поставку фруктів
у 2012 році, а всього - 16 129 046,59 грн.
Разом з тим, за твердженням позивача заява про зарахування зустрічних позовних вимог від 08.08.2019р. КП "Промжилбуд" не відповідає ст.ст.601,602 ЦК України.
Так, позивач вважає, що зобов`язання за договором про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2020, які КП "Промжилбуд" нарахувало АФ "Білозерський", не можуть бути предметом заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки відповідно до пп.4 п.1 ст. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог у разі спливу позовної давності.
Щодо договору поставки від 01.05.2012 №1 позивач зазначає, що твердження КП   "Промжилбуд" щодо наявності заборгованості за вказаним договором та видатковими накладними в розмірі 6   507   967,25    грн. є недостовірними, оскільки зобов`язання по договору поставки №1, які КП "Промжилбуд" нарахувало АР   "Білозерський", не можуть бути предметом заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог з огляду на сплив щодо них строку позовної давності.
Водночас, із заяви про зарахування зустрічних вимог та наявних у справі примірників вказаних додаткових угод вбачається, що 30.12.2012 та 31.12.2012 між КП   "Промжилбуд" та АР    "Білозерський" укладено додаткові угоди до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2020р., згідно яких сторонами, зокрема, встановлено новий строк повернення поворотної фінансової допомоги, збільшено строк позовної давності, а також зараховано суму наданої поворотної фінансової допомоги відповідно до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2020 у розмірі 4   150   000,00   грн., як оплату КП "Промжилбуд" зобов`язань за договором про надання послуг від 01.04.2012. Крім того, наявна додаткова угода від 30.12.2012 до договору поставки №1 від 01.05.2012, згідно якої сторони підтвердили поставку за конкретними видатковими накладними, а також встановили строк позовної давності у спорах, що виникають за цим договором тривалістю 10 років з моменту, коли сторона дізналась або могла дізнатися про порушення своїх прав.
Позивач зазначає, що вказані додаткові угоди до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2020 та договору поставки №1 АР   "Білозерський" не підписувались, також наголошує на наявності сумніву щодо справжності додаткових угод з огляду на те, що під час розгляду інших судових справ за участю сторін по даній справі, відповідач жодного разу не посилався на їх існування, тому припускає можливість їх підписання колишнім директором АР "Білозерський" вже після його звільнення у 2014 році.
Враховуючи усе вищенаведене, позивачем до суду першої інстанції було заявлено клопотання про витребування у відповідача оригіналів наступних документів, складених між АР   "Білозерський" та КП "Промжилбуд": договору поставки № 1, 01.05.2012, додаткової угоди до договору поставки №1 від 01.05.2012 та від 30.12.2012, договору про поворотну фінансову допомогу, укладеного 06.08.2012, додаткової угоди № 1 від 31.12.2012 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012, додаткової угоди до договору про поворотну фінансову допомогу від 30.12.2012, додаткової угоди від 31.12.2012 до договору про надання послуг, укладеного 01.04.2012.
Крім того, у вказаному клопотанні позивач просив суд призначити технічну експертизу вищевказаних документів, на вирішення якої поставити такі питання:
1. Чи нанесені відтиски печаток (штампів) у той час, яким датований документ?
2. Чи здійснено підписи у той час, яким датований документ?
3. У який період часу було здійснено підписи у наданому документі?
4. Чи виготовлено документ у той час, яким він датований?
В обґрунтування необхідності призначення експертизи позивач вказує про наявність сумніву щодо дати створення вказаних договорів та угод, які стали підставою для зарахування зустрічних вимог, оскільки встановили більш тривалий строк позовної давності.
Проведення експертизи позивач просив суд доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України з покладенням на позивача відповідних витрат на проведення експертизи.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.01.2020 задоволено клопотання позивача та витребувано у відповідача оригінали зазначених документів.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від  02.03.2020 року задоволено клопотання позивача та призначено у справі судову технічну експертизу документів (експертизу реквізитів документів).
Частиною 1 ст. 99 ГПК України передбачено призначення господарським судом експертизи за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Згідно з ч. 2 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Дульський проти України від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Означена правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.
Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених ч. 1 ст. 234 ГПК України, зазначаються, згідно ст. 100 ГПК України, зокрема, підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 234 ГПК України ухвала господарського суду має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.
В силу пункту 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №   53/5 від 08 жовтня 1998 року, орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за №705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5).
Згідно із пунктом 3.2.4 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5) (далі - Рекомендації) основним завданням технічної експертизи документів є зокрема визначення відносної давності виконання документа. Для дослідження документів щодо ідентифікації печаток, штампів (у тому числі факсиміле) та встановлення відповідності часу нанесення відтисків печаток, штампів даті виготовлення документа надаються оригінали документів.
Судовою колегією встановлено, що з матеріалів оскарження вбачається, що 30.12.2012р. та 31.12.2012р. між  КП "Промжилбуд" та АФ "Білозерський" укладено додаткові угоди до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2020р., згідно яких сторонами, зокрема, встановлено новий строк повернення поворотної фінансової допомоги, збільшено строк позовної давності, а також зараховано суму наданої поворотної фінансової допомоги відповідно до договору про поворотну фінансову допомогу  від 06.08.2020р. у розмірі 4   150   000,00 грн. як оплату КП "Промжилбуд" зобов`язань за договором про надання послуг від 01.04.2012р. 
Крім того, додатковою угодою від 30.12.2012р. до договору поставки №1 від 01.05.2012р. сторони підтвердили поставку за конкретними видатковими накладними, а також встановили строк позовної давності у спорах, що виникають за цим договором тривалістю 10 років з моменту, коли сторона дізналась або могла дізнатися про порушення своїх прав.
Судом першої інстанції прийнято до уваги те, що позивачем поставлено під сумнів факт підписання додаткових угод до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2020р. та договору поставки №1 Агрофірмою радгосп "Білозерський" не підписувались. Позивач також наголошує на наявності сумніву щодо справжності додаткових угод з огляду на те, що під час розгляду інших судових справ за участю сторін по даній справі, відповідач жодного разу не посилався на їх існування.
Крім того, як встановлено судом та про це вказує позивач, у справі наявні два різних примірника договору поставки №1 (а.с.96-97, 158-159), при цьому примірник договору, що знаходиться на а.с.158-159 позивачем не визнається.
Необхідність встановлення давності складання документів, за думкою позивача, обґрунтоване припущенням можливості їх підписання директором АФ вже після його звільнення у 2014 році.
Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Враховуючи усе вищенаведене, дослідивши докази, наявні в матеріалах оскарження ухвали,  з огляду на заперечення позивача щодо факту та давності укладання вищевказаних документів, що відносяться до предмету спору, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необхідність встановлення часу виготовлення вищевказаних договорів та додаткових угод, які безпосередньо відносяться до предмету спору, та відповідно, дійшов вірного висновку про задоволення клопотання позивача та призначення у справі технічної експертизи документів (експертизу реквізитів документів).
Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі про те, що призначення відповідної експертизи ймовірно призведе до знищення документів, які є доказами позиції відповідача, а також унеможливить призначення повторної чи додаткової експертизи судовою колегією не приймаються до уваги з огляду на наступне
Відповідно до п. 4.12 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», при проведенні дослідження експерт повинен уживати заходів щодо збереження наданих на експертизу об`єктів, аби не допустити їх знищення або пошкодження. Якщо за характером дослідження зберегти об`єкт неможливо, а в документі про призначення експертизи (залучення експерта) відсутній дозвіл на пошкодження (знищення) цього об`єкта, то на його пошкодження чи знищення має бути отримана письмова згода органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). У разі пошкодження чи знищення об`єкта в процесі дослідження до висновку експертизи вноситься про це відповідний запис. Пошкоджені під час дослідження об`єкти або їх залишки повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).
Документальні матеріали, які були об`єктом дослідження, а також надані для порівняльного дослідження зразки позначаються відповідними штампами і після проведення експертизи (дослідження) повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).
Отже призначення судової технічної експертизи документів не обов`язково призведе до знищення документів, переданих на її проведення.
При цьому судова колегія наголошує, що для пошкодження чи знищення документівмає бути отримана письмова згода суду.
Судова колегія зазначає, що призначення судом першої інстанції судової експертизи у даному випадку не лише не суперечить чинному законодавству, але й сприятиме вирішенню питання, необхідного у даній справі для дослідження обставин, що входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних технічних знань та сприяє встановленню істини у даній справі.
За переконанням суду, судом першої інстанції обґрунтовано необхідність призначення у даній справі судової експертизи, оскільки питання, які поставлені судом на вирішення експерта, стосуються предмету спору, та вимагають спеціальних знань для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.
При цьому, згідно із п.2 ч.1 та ч.3 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи; з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.
П.6 ч.1 ст.229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 ч.1 ст.228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.
Колегія суддів зазначає, що зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.
Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.
Враховуючи те, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції у справі, яка розглядається, призначено судову технічну експертизу документів, а в резолютивній частині ухвали міститься пункт про надання у розпорядження експерта матеріалів цієї справи, місцевий господарський суд правомірно скористався правом, наданим йому процесуальним законом, а саме ч.1 ГПК України, та зупинив провадження у справі. Отже, зазначені дії суду не можуть вважатися порушенням норм процесуального права, наслідком якого є скасування відповідного судового акта.
Таким чином, визначених ГПК України підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі також немає.
Аналогічні висновки викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі об`єднаної палати від 10.12.2018 у справі № 910/9883/17, у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 922/1336/17, від 05.02.2019 у справі №910/702/17, від 10.04.2019 у справі № 909/482/18.
Інші доводи скаржника також відхиляються колегією суддів з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.
Таким чином, апеляційна скарга КП "Промжилбуд" підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 - без змін. 
Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись статтями  ст. ст. 240, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282-285  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Колективного підприємства "Промжилбуд" залишити без задоволення.  
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 у справі №916/3785/19 залишити без змін.
          Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повний текст постанови складено 24.09.2020 року

Головуючий суддя                                                            А.І. Ярош

Суддя                                                                                         В.М. Головей

          Суддя                                                                                          С.І. Колоколов