Справа № 450/1275/18                                Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О. 
Провадження № 22-ц/811/239/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:16

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                08 вересня 2020 року                                 м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Жукровської Х.І., 
з участю: позивача ОСОБА_1 , її представника –
ОСОБА_2 , представника відповідача 
ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3 , третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, оскарження рішень та бездіяльності сільської ради, зобов`язання до вчинення дій,

                        в с т а н о в и л а:
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом (а.с.2-5), який уточнила заявою про збільшення позовних вимог від 29 листопада 2018 року (а.с.46-49), в якому просила: встановити порядок користування земельною ділянкою в межах та конфігурації, визначених чинним законодавством, яка знаходиться у с.Підсоснів Пустомитівського району Львівської області (кадастровий номер 4623684400:01:003:0033), будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке належить їй на праві власності; визнати незаконним, протиправним та скасувати рішення Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №306 від 28.04.2017 року; визнати незаконними та протиправними дії та бездіяльність Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо розгляду її ( ОСОБА_1 ) звернень та погодження, затвердження наданої нею технічної документації та меж земельної ділянки; зобов`язати Миколаївську сільську раду Пустомитівського району Львівської області погодити їй ( ОСОБА_1 ) межі та затвердити, погодити викопіювання з плану зонування (об`єкт 232-2016) від 2016 року на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці, що межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3 .
Рішенням Миколаївської сільської ради №93 від 12.12.2007 року їй (позивачу) передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га у с.Підсоснів Пустомитівського району Львівської області, на підставі якого видано державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯД №51200 від 10.07.2009 року, однак, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.02.2016 року у справі №450/1735/15-ц за її (позивача) позовом вказане рішення Миколаївської сільської ради та державний акт на право власності на землю визнано незаконними та скасовано, оскільки межа переданої їй у власність земельної ділянки проходить впритул до її (позивача) будинку з його західної стіни, по якій межує із суміжним будинковолодінням відповідача ОСОБА_3 (попередній власник – ОСОБА_5 ).
Позивач зазначає, що цим рішенням суду підтверджено обґрунтованість її вимоги про те, що межа її (позивача) земельної ділянки має проходити на відстані 2,5 м від стіни її будинку, а тому після скасування рішення та державного акту про передачу їй у власність земельної ділянки вона повторно звернулась до Миколаївської сільської ради із заявою про надання їй дозволу на виготовлення проекту відведення (технічної документації) земельної ділянки для безоплатної приватизації в межах 0,25 га для обслуговування будинку в АДРЕСА_1 , з урахуванням вказаного рішення суду, однак, рішенням Миколаївської сільської ради №118 від 29.07.2016 року їй надано дозвіл на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для подальшої передачі земельних ділянок у приватну власність, під час виготовлення якої виникла необхідність погодження межі земельної ділянки із суміжним землекористувачем будинковолодіння АДРЕСА_2 – ОСОБА_3 , яка в категоричній формі відмовилась погоджувати таку межу навіть на відстані 1 м від стіни її (позивача) будинку, а сільська рада, ігноруючи назване рішення суду, відмовляється вирішувати такий спір, посилаючись на акт земельної комісії, затверджений рішенням ради №29 від 18.12.2015 року про встановлення межі між суміжними будинковолодіннями позивача та відповідача ОСОБА_3 .
Незважаючи на існування межового спору, Миколаївська сільська рада рішенням №306 від 28.04.2017 року без погодження з нею (позивачем) межі затвердила відповідачу ОСОБА_3 технічну документацію землеустрою та передала у власність земельну ділянку, суміжну із земельною ділянкою позивача, межа якої проходить по стіні будинку позивача, що порушує її права на безперешкодне обслуговування будинку. 
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 в особі свого представника – ОСОБА_2 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити частково: задовольнити усі вимоги, окрім вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що при вирішенні даного спору судом не враховано обставин, які встановлені рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.02.2016 року у справі №450/1735/15-ц, що набрало законної сили, а тому не потребують доказування у даній справі.
Вважає невірними висновки суду про відсутність у неї правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки належність їй на праві користування земельної ділянки в існуючих межах ніким не оспорюється.
Також зазначає, що судом безпідставно враховано, як доказ у справі, акт земельної комісії, затверджений рішенням ради №29 від 18.12.2015 року, про встановлення межі між суміжними будинковолодіннями, оскільки цей доказ було долучено з порушенням встановленого процесуальним законом порядку. 
В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім, сторони позивача та сторони відповідача ОСОБА_3 , не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.
Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.08.1995 року, виданого Пустомитівською державною нотаріальною конторою.
Рішенням Миколаївської сільської ради №93 від 12.12.2007 року позивачу  ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га у с.Підсоснів Пустомитівського району Львівської області, з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого селянського господарства, на підставі якого видано державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯД №51200 від 10.07.2009 року.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.02.2016 року у справі №450/1735/15-ц за позовом  ОСОБА_1 вказане рішення Миколаївської сільської ради та державний акт на право власності  ОСОБА_1 на землю визнано незаконними та скасовано.
Суміжним з будинковолодінням позивача ОСОБА_1 є будинковолодіння АДРЕСА_2 відповідача ОСОБА_3 .
Рішенням Миколаївської сільської ради №306 від 28.04.2017 року, яке оспорює позивач, «Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» відповідачу ОСОБА_3 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га в АДРЕСА_2 (кадастровий № 4623684400:01:003:3508); передано ОСОБА_3 безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га в АДРЕСА_2 (кадастровий № 4623684400:01:003:3508).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №87255024 від 17.05.2017 року, ОСОБА_3 зареєструвала своє право власності на зазначену земельну ділянку на підставі вказаного рішення Миколаївської сільської ради.
Рішенням Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №29 від 18.12.2015 року, яке є чинним, затверджено акт земельної комісії від 27.11.2015 року; границю між сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено без змін згідно зарисованого абрису.
В акті від 27.11.2015 року та додатку до нього зазначено, що при контрольних замірах порушень у замірах не виявлено, межа проходить по існуючій старій межі, які співпадають з картою «План земель сіл Миколаїв та Підсоснів колгоспу ім.Крупської Пустомитівського району Львівської області». План складався в 1973 році по матеріалах коректування аерофотозйомки 1956 року.
З цього акту також встановлено, що при будівництві нового будинку на місці старого будинку у господарстві ОСОБА_1 фундамент будинку було зміщено до межі із сусіднім будинковолодінням ОСОБА_3 (попередній власник – ОСОБА_5 . 
З наведеного слідує, що кожна із сторін має у своєму користуванні земельну ділянку площею 0,25 га із збереженням існуючих меж та розмірів, оскільки межа між земельними ділянками сторін проходить по існуючій старій межі, яка не змінювалась, відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, мала на меті збільшити площу своєї земельної ділянки за рахунок земельної ділянки відповідачки, відступивши від існуючої межі на 2,5 м для обслуговування свого будинку, фундамент якого при будівництві було зміщено впритул до існуючої межі.
Отже, доводи позивача про порушення її прав є безпідставними, оскільки відповідач ОСОБА_3 меж та розмірів своєї земельної ділянки під час її приватизації не змінювала, окрім того, як уже зазначалось вище, межа між суміжними будинковолодіннями була встановлена (відновлена) по існуючій старій межі рішенням Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №29 від 18.12.2015 року про затвердження акту земельної комісії від 27.11.2015 року, а тому доводи позивача про те, що питання погодження між ними меж не вирішено, є також безпідставними, інакше, позивачу не було б видано державний акт про право власності на землю, який, в подальшому, скасований в судовому порядку за позовом самої ОСОБА_1 .
Таким чином, в колегії суддів немає правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, і немає підстав для висновків про допущення судом порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2019 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 18 вересня 2020 року.

Головуючий:                                                         Бойко С.М.

Судді:                                                                 Копняк С.М.
       
                                                                       Ніткевич А.В.