УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/11654/19 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П. 
Категорія 18 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Пеклін Л.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №  296/11654/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Людмила Василівна, приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Наталія Михайлівна, про визнання недійсними доручення та договору купівлі-продажу, за апеляційною скаргою   ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 4 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді  Маслак В.П.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним доручення, видане нею на ім`я ОСОБА_3 9 січня 2018 року, відповідно до якого уповноважила останнього продати від свого імені належну їй квартиру АДРЕСА_1 .
Окрім того, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений 6 квітня 2018 року між ОСОБА_3 , який діяв від її імені на підставі вищезазначеного доручення, та ОСОБА_2 .
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Обгрутовуючи заяву, зазначив, що на даний час існують підстави вважати, що ОСОБА_2 зможе безперешкодно здійснити відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 4 грудня 2019 року заяву задоволено.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення,- про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Зокрема, зазначає, що, задовольнивши заяву про забезпечення позову, суд висловив свою думку щодо спірних правовідносин.
ОСОБА_2 також вказує, що при вирішенні питання щодо забезпечення позову суд врахував інтереси лише позивача й залишив поза увагою ту обставину, що вона у передбачений законом спосіб набула право власності на вказану квартиру.
Окрім того, ОСОБА_1 належним чином не обгрунтувала необхідність застосування заходів забезпечення позову.
В судовому засіданні представник Олійник М.В. підтримала апеляційну скаргу.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
За правилами ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі й задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно зі ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо правомірності набуття ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Досліджений в судовому засіданні витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності містить інформацію про те, що право власності на спірну квартиру зареєстроване за ОСОБА_2 .
Враховуючи ту обставину, що спір з приводу вказаного нерухомого майна в судовому порядку остаточно не вирішений, а застосований судом вид забезпечення позову є співмірним та відповідає позовним вимогам, підстави для скасування ухвали відсутні.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 259,268,367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  залишити без задоволення, а ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира від 4 грудня 2019 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: