УХВАЛА

13 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 480/2998/19
адміністративне провадження № К/9901/15252/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянув касаційну скаргу Дочірнього підприємства (далі - ДП) "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі за адміністративним позовом ДП "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В :
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
17.06.2020 ДП "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження позивач вказав пункт 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з цим пунктом підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
На обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у цій справі судами першої та апеляційної інстанцій, позивач наводить доводи про неправильне застосування цими судами норми пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України та про необхідність відступлення від висновку щодо застосування цієї норми в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 11.12.2018 у справі №807/68/18, від 13.08.2019 у справі №2040/7988/18 та від 07.02.2019 у справі №808/3250/17.
Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в цих постановах, платник ПДВ не притягується до відповідальності за порушення граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за наявності двох умов: якщо податкова накладна не надається отримувачу (покупцю) товару (послуги) і, водночас, складена на постачання товарів (послуг) для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Обґрунтовуючи довід про необхідність відступу від такої позиції, скаржник наводить власне тлумачення норми пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України та власне бачення, як вона повинна застосовуватися в системному зв`язку з нормами Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307.
Ступінь переконливості доводів скаржника не є достатньою для ствердження про необхідність відступу від позиції Верховного Суду щодо застосування норми пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, яка наразі, підтримана Верховним Судом і в послідуючих (по відношенню до зазначених справ) справах.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	Є.А. Усенко М.М. Гімон   М.Б. Гусак