Справа №  752/12148/20	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Хоменко В.С.	
Провадження №  33/824/3243/2020	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю адвоката Гайдай О.М. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від  08 липня 2020 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1  рік, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до постанови судді, 18.05.2020 року о 13 год. 53хв.  ОСОБА_1 керував автомобілем марки ЗАЗ «Sens», н/з    НОМЕР_1 , по вул. В. Васильківська в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідають обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.07.2020 року, постанову скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова судді є незаконною та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, взявши до уваги докази, які є неналежними та недопустимими, а саме протокол про адміністративне правопорушення та покази свідків, у зв`язку з чим висновок суду відносно ОСОБА_1   є необґрунтованим. Зазначає, що судом першої інстанції порушено право на захист, оскільки справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, без належного повідомлення про дату та час розгляду даної справи. Також зазначає, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння в встановленому законом порядку, але не погодився з результатами висновків, зробленими працівниками поліції на місці події. Тому поїхав в медичний заклад Київська міська наркологічна клінічна лікарня  « Соціотерапія», де пройшов медичний огляд на стан сп`яніння.
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд  виходить з наступного.
 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді першої інстанції присутній не був, тому строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від  08.07.2020 року слід поновити.
 
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції порушено його право на захист, є слушними, проте право ОСОБА_1 заявляти клопотання та надавати пояснення по справі було відновлено під час апеляційного розгляду.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення    ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 417254 від 18.05.2020 року, згідно якого 18.05.2020 року о 13 год. 53 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ЗАЗ «Sens», н/з НОМЕР_1 , по вул. В. Васильківська в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідають обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с. 1); поясненнями свідків ОСОБА_2 та          ОСОБА_3 , які пояснили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 2); відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції АА 00531, згідно якого водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с. 3).
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як  відмова  особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння, є необґрунтованими, оскільки вказане твердження спростовується доказами, наявними в матеріалах справи та на думку суду подані з метою уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Посилання ОСОБА_1 на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.05.2020 року, згідно якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, апеляційним судом до уваги не приймається, оскільки наявність чи відсутність будь-якого стану сп`яніння не впливає на факт відмови ОСОБА_1   від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох свідків (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.
 
Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. 
Враховуючи наведене, вказаних в апеляційній скарзі порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником  не надані.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина    ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції та закриття справи апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від  08 липня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від  08 липня 2020 року щодо ОСОБА_1  - залишити без зміни. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                         А.М. Дрига