ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року	Львів	Справа № 300/2459/19 пров. № А/857/6079/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В. 
суддя                                                     Запотічний І.І.,

секретар судового засідання                     Мельничук Б.Б.

за участю:

представник позивача                              Жирун Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Пауер-Буд» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 06 травня 2020 квітня 2020 року з питань судових витрат у справі № 300/2459/19 за адміністративним позовом Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега-Пауер-Буд» про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -
В С Т А Н О В И В:
16 грудня 2019 року Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (далі - позивач, Департамент) звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (далі - відповідач) щодо непроведення платежів за платіжними дорученнями Департаменту за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету та зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області відновити операції з бюджетними коштами на рахунках Департаменту.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року відмовлено у стягненні судових витрат з позивача за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Пауер-Буд».
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега-Пауер-Буд» (далі - апелянт, третя особа, Товариство) подало апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить суд скасувати оскаржену ухвалу та  прийняти нову, яким задовольнити заяву щодо стягнення витрат на правову допомогу. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник покликається на положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає, що сулд першої інстанції помилково вважав, що такі не підлягають стягненню на користь Товариства.
У відповідь на апеляційну скаргу Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації подав відзив на апеляційну скаргу, в якій заперечив проти вимог апеляційної скарги, зазначає, що Товариство необґрунтовано заявляє про наявність підстав для стягнення з позивача судових витрат, а відтак просить у задоволенні скарги відмовити.
Представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечує, просить відмовити у її задоволенні.
Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області подало заяву про розгляд справи без участі його представника.
Третя особа просить розглядати справу за відсутності її представника.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.
          Відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.205 цього Кодексу. 
          Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.
Як встановлено судом з матеріалів справи позивач звернувся в суд першої інстанції  з позовною заявою до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення. Підставою звернення до суду з даним позовом стали протиправні, на переконання позивача, дії відповідача щодо не проведення платежів за платіжними дорученнями за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року, на підставі заяви про вступ у справу як третя особа, до розгляду залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега-Пауер-Буд». 
Надалі, в ході розгляду спору 24 квітня 2020 року позивач, на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, подав клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що Головне управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, вчинило дії, спрямовані  на відновлення порушених прав, а саме відновило операції з бюджетними коштами на рахунках Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суд від 27 квітня  2020 року провадження у справі закрито.
Цього ж дня, 27 квітня 2020 року, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега-Пауер-Буд» подав клопотання про стягнення судових витрат. Клопотання мотивоване тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Мега-Пауер-Буд», яке брало участь у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, понесено витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, на підтвердження чого надав низку документів.
Відмовляючи у стягненні з позивача витрат на правничу допомогу суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідною умовою для стягнення судових витрат на користь третьої особи у разі закриття провадження у справі є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій. Суд зазначив, що у цій справі третя особа не довела факту вчинення позивачем дій, які можна визнати необґрунтованими в розумінні   статті 139 КАС України. Натомість провадження у цій справі закрито на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема внаслідок виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень, що виключає наявність необґрунтованих дій з боку позивача.
Колегія суддів погоджується з таким висновком зважаючи на наступне.
Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види судових витрат, відповідно до частини 1 якої, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 статті 132 даного Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. 
У частині 10 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Порядок відшкодування судових витрат понесених третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, врегульовано частиною 11 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
За змістом згаданої норми право на відшкодування судових витрат понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Як видно з матеріалів справи провадження у ній закрито, заявник брав участь як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступав у справі на стороні відповідача та заперечував заявлені позовні вимоги.
Отже, судові витрати, понесені заявником відшкодовуються у тому ж порядку, у якому відшкодовувались би судові витрати відповідача, тобто в порядку, визначеному частиною 10 статті 139 КАС України. 
Аналогічних висновків щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 27 травня 2019 року (справа №821/410/17).
Разом з тим, необхідною умовою для застосування положень частини 10 статті 139 КАС Україниу разі закриття провадження у справі є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження тощо. При цьому відповідач чи третя особа у такому випадку повинні надати суду вмотивоване та підтверджене доказами клопотання про компенсацію відповідних витрат із зазначенням, у чому саме полягають відповідні необґрунтовані дії позивача.
У цій справі третя особа не довела, а судом не встановлено факту вчинення з боку позивача дій, які можна визнати необґрунтованими в розумінні     статті 139 КАС України. При цьому слід врахувати, що провадження у даній справі закрито на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема внаслідок виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень, що виключає наявність необґрунтованих дій з боку позивача.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" за рахунок бюджетних асигнувань позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у адміністративній справі №300/2459/19 та підстав для ухвалення додаткового рішення.
За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції не допустив порушень матеріального та процесуального права, повно і всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, дійшов вірного висновку щодо відмови у стягненні на користь третьої осби витрат на правову допомогу
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з. ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 316 КАС України  передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Пауер-Буд» залишити без задоволення,  а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 06 травня 2020 року з питань судових витрат у справі № 300/2459/19 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 19 серпня 2020 року.