Справа № 138/871/15-ц
Провадження № 22-ц/801/927/2020
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Панасюк О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року	Справа № 138/871/15-ц	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя – доповідач), 
суддів: Ковальчука О. В., Матківської М. В., 
з участю секретаря судового засідання Кирилюк Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредиті ініціативи» на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Цибульського О. Є. від 19 травня 2015 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, –
встановив:

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі – Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредиті ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні Ініціативи»), посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення питання про забезпечення позову, просило скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалося на те, що суд першої інстанції не перевірив та, відповідно, не взяв до уваги, що станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову квартира АДРЕСА_1  перебувала в іпотеці ТОВ «Кредитні ініціативи» і на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку» була передана у власність іпотекодержателя, а тому не могла бути предметом іншого обтяження, зокрема й шляхом арешту в якості забезпечення позову про стягнення боргу за договором позики, без згоди ТОВ «Кредитні ініціативи».
17 червня 2020 року представник  ОСОБА_1  – адвокат Дубінський Ю. Я. подав відзив на апеляційну скаргу, за яким просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм процесуального права, відповідно до обставин справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.
Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм 
Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив із того, що забезпечення позову сприятиме об`єктивному і повному вирішенню справи.
З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.
Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У пункті 1 частини першої статті 150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
За змістом статтей 575, 577 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека – вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом – у черговості їх державної реєстрації.
Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно боржника, суд, окрім іншого, зобов`язаний встановити на підставі допустимих доказів, зокрема відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не лише факт належності цього майна на праві власності боржникові, а й те, чи таким накладенням не порушуватимуться права інших осіб, зокрема іпотекодержателя.
Проте, суд першої інстанції не взяв до уваги подану разом із заявою про забезпечення позову інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 травня 2015 року, з якої видно, що квартира перебувала в іпотеці ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору іпотеки від 28 лютого 2007 року (а. с. 45 – 48), не перевірив, чи не порушуватимуться накладенням арешту на це нерухоме майно права іпотекодержателя, зокрема на першочергове звернення стягнення на предмет іпотеки, не переконався на підставі належних, допустимих і достовірних доказів, що між сторонами дійсно існує спір, а позов не подано з метою унеможливлення звернення стягнення на предмет іпотеки (у справі на момент вирішення питання про забезпечення позову не було доказів звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із відповідною вимогою, вжиття ним інших заходів щодо повернення боргу), а також в існуванні реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд, – 
постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредиті ініціативи» задовольнити.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року скасувати.
У забезпеченні позову  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 і відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
       (Повний текст постанови складено 24 липня 2020 року)

Суддя-доповідач                                                        О. С. Панасюк

Судді:                                                                         О. В. Ковальчук 
                                                                                
       М. В. Матківська