ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20812/18                                        Головуючий у І інстанції - Амельохіна В.В.
                                                                                             Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  23 вересня 2020 року                                                                                          м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,    

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про визнання протиправними та скасування рішень, стягнення грошових коштів, -

     В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України, в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог:
- визнати протиправним та скасувати рішення тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Одеській області Раковця О.М. від 13.08.2018 року № 14/К-603;
- визнати протиправним та скасувати рішення начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Одеській області Голубенка Д.І. від 10.09.2018 року № 14/К-650;
- визнати протиправним та скасувати рішення начальника Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України Іванченка В.В. від 16.11.2018 року № К-567/29/2-01-2018;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористанні відпустки (2016 - 2017 роки) у розмірі 11666 гривень 67 копійок;
- стягнути з ГУ НП в Одеській області на користь Позивача грошові кошти за нарахування премії та індексації в мінусовому значенні у розмірі 1575 гривень 64 копійок;
- стягнути з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти за затримку видачі трудової книжки та затримку здійснення фактичного розрахунку у розмірі 2666 гривень 40 копійок;
- стягнути з ГУ НП в Одеській області на користь Позивача недораховану суму заробітної плати у розмірі 9678 гривень 27 копійок;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень.
В обґрунтування позову Позивач зазначав, що ним не було отримано грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку, яка, в свою чергу, є альтернативною реалізацією права на відпочинок; що ним отримувалась не в повному розмірі заробітна плата, зокрема премії, з огляду на що йому завдано моральної шкоди; про протиправність рішень, прийнятих Відповідачами, за наслідком розгляду його звернень з проханням виплатити компенсацію за невикористані щорічні відпустки у період з 31.12.2016 року по 31.12.2017 рік. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області Національної поліції України про визнання протиправними рішень, стягнення коштів в частині позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошових коштів за затримку видачі трудової книжки та затримку здійснення фактичного розрахунку у розмірі 2666 гривень 40 копійок залишено без розгляду. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2016 - 2017 роки в кількості 35 календарних днів, що дорівнює 10745 гривням (десять тисяч сімсот сорок п`ять).
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ГУ НП в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь Позивача компенсації за невикористані щорічну відпустку за 2016 - 2017 роки в кількості 35 календарних днів, що дорівнює 10745 гривням та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В апеляційній скарзі ГУ НП в Одеській області посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Зокрема, ГУ НП в Одеській області зазначає, що ч. 10 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію» вказує не те, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону, таким чином, на думку Відповідача, словосполучення «в році звільнення» виключає двозначність трактування окремих питань, щодо виплати грошової компенсації і чітко встановлює термін за який дана компенсація може бути виплачена.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи витребувано у Головного управління Національної поліції в Одеській області:
- належним чином засвідчену копії наказу про звільнення ОСОБА_1 від 04.06.2018 року № 779 о/с «По особовому складу» з відміткою про ознайомлення;
- інформацію щодо кількості днів невикористаної відпустки ОСОБА_1 за період 2016 - 2017 років.
Провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про визнання протиправними та скасування рішень, стягнення грошових коштів зупинено до надходження витребуваних матеріалів.
На виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2020 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області надано до суду: копію сторінки особової справи із доказами отримання Позивачем витягу з наказу про звільнення, трудової книжки, військового квитка офіцера запасу НОМЕР_1 , довідки до Сумського МВК м. Суми; витяг з наказу № 1202 о/с від 25.07.2017 року; витяг з наказу № 799 о/с від 04.06.2018 року щодо звільнення Позивача зі служби в поліції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про визнання протиправними та скасування рішень, стягнення грошових коштів поновлено. Продовжено розгляд справи без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) з 17 вересня 2020 року.
ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1   ст. 311   КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1   ст. 308   КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно наказу Головного управління Національної поліції в Оденській області від 31.10.2016 року № 1162 о/с «По особовому складу» відповідно до статті 56 Закону України «Про національну поліцію» прийнято на службу та призначено з установленням посадових окладів згідно зі штатним розписом з 31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника старшого лейтенанта поліції Вєлєвої С.І. , установивши посадовий оклад у розмірі 2400 гривень, закріпивши спеціальний жетон з індивідуальним номером (0064502), присвоївши спеціальне звання «рядовий поліції». 
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.02.2017 року № 306 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 2 частини 6 статті 73 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції з 28.02.2017 року за пунктом 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) рядового поліції ОСОБА_1 слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, виплативши грошову компенсацію за 05 діб невикористаної чергової відпустки за період роботи з 01 січня 2017 року по день звільнення. 
Вислуга років на день звільнення для виплати надбавки за вислугу років складає 03 місяців 27 днів. 
Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 25.07.2017 року № 1202 о/с «По особовому складу» на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року, винесеної у справі № 815/1827/17 скасовано наказ в частині звільнення зі служби в поліції рядового поліції ОСОБА_1 (0064502), слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.
Поновлено рядового поліції ОСОБА_1 (0064522) на службі в поліції на посаді слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника старшого лейтенанта поліції Вєлєвої С.І. , відрахувавши з грошового забезпечення компенсацію за 05 діб невикористаної чергової відпустки за 2017 рік, сплативши грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі - 6476 гривень. 
Після набрання законної сили постанови Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2017 року, винесеної у справі № 815/1827/17 сплати ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2017 року по 06.06.2017 в сумі 28099,26 грн., з урахуванням раніше виплаченої суми. 
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 11.12.2017 року № 14885 о/с «По особовому складу» призначено ОСОБА_1 слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, установивши посадовий оклад 2400 гривень, звільнивши з цієї посади, на якій перебував на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника старшого лейтенанта поліції Вєлєвої С.І . 
Надалі, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.06.2018 року № 779 о/с «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0064502) слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, з 04 червня 2018 року, сплативши грошову компенсацію за 12 діб невикористаної чергової відпустки за період з 01 січня 2018 року по день звільнення. 
Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні для виплати набавки за вислугу років складає - 1 рік 07 місяців 03 днів. 
Вважаючи дії Головного управління Національної поліції в Одеській області та Національної поліції України протиправними, а свої права порушеними, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2016 - 2017 роки в кількості 35 календарних днів, що дорівнює 10745 грн., суд першої інстанції виходив з того, що нормами Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 260 не врегульовано питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки. Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення компенсації за невикористану частину відпустки за 2016-2017 роки підлягають застосуванню загальні норми трудового законодавства, а саме норми Кодексу законів про працю України, Закону України «Про відпустки», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, отже в наступному календарному році, в тому числі і за умови, що такий є роком звільнення, поліцейський має право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки, що не були використані в попередніх роках. За таких обставин, вимоги частини 10 статті 93 Закону України №580-VIII та пункт 8 розділу III Порядку №260, якими передбачається виплата компенсації за невикористану в році звільнення відпустку, суд вважає необхідним розуміти як право на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Відповідно до статті 92 Закону України «Про Національну поліцію»   (далі - Закон № 580-VІІІ) поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Статтею 93 Закону № 580-VІІІ   встановлено обчислення тривалості відпусток поліцейських. Так, поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.
Згідно частини другої   статті 94 Закону № 580-VІІІ   порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Відповідно до   статті 94 Закону України № 580-VІІІ   та   постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988    «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських,   наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260   затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.
Пунктом 8 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.
Таким чином, відповідно до вимог   Закону № 580-VІІІ   та Порядку № 260, які є спеціальним законодавством та підлягають застосуванню при вирішенні спорів з приводу порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та надання їм відпустки, грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року.
Також передбачено вказувати кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку в наказі про звільнення, з яким обов`язково має бути ознайомлений під підпис поліцейський та має право на його оскарження в частині або повністю.
Як вбачається з витягу з наказу ГУ НП в Одеській області від 04 червня 2018 року № 799 о/с, відповідно до Закону України «Про національну полюцію», лейтенанта поліції ОСОБА_1 слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поїдці в Одеській області, звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням), з 04 червня 2018 року, сплативши грошову компенсацію за 12 діб невикористаної чергової відпустки за період роботи з 01 січня 2018 року по день звільнення (т. 2 а.с. 63).
Витяг з наказу про звільнення, трудову книжку, військовий квиток офіцера запасу та довідку Сумського МВС м. Суми ОСОБА_1 отримав 12 червня 2018 року, що підтверджується його підписом (т. 2 а.с. 61).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність протиправної бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо виплати грошової компенсації Позивача за невикористану відпустку за 2016 та за 2017 роки, у зв`язку з відсутністю передбаченого законодавством такого обов`язку.
Вказана правова позицію узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 808/2122/18.
Щодо доводів Позивача та висновків суду першої інстанції про те, що до спірних правовідносин повинні застосовуватися загальні приписи трудового законодавства, визначені КЗпП України та Законом України «Про відпустки», колегія суддів зазначає наступне.
Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейського (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. У той же час такі питання врегульовані   КЗпП України.
Відповідно до частини першої   статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в   статті 116 цього Кодексу.
В силу вимог   статті 116 КЗпП України   при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму (частина друга   статті 116 КЗпП України).
Згідно з положеннями    частини першої   статті 117 КЗпП України       в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в   статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (частина друга   статті 117 КЗпП України).
Як вбачається з матеріалів справи, Позивачу було нараховано компенсацію за 12 діб невикористаної чергової відпустки за період роботи з 01 січня 2018 року по день звільнення (04 червня 2018 року).
Колегія суддів зазначає, що Позивачем у встановленому порядку наказ про звільнення від 04.06.2018 року № 799 о/с, який є актом індивідуальної дії та на підставі якого фінансовим відділом проводиться виплата коштів, не оскаржував, доказів протилежного матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що без внесення змін до наказу про звільнення, вимога Позивача про зобов`язання стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2016 - 2017 роки в кількості 35 календарних днів є необґрунтованою, оскільки суперечить процедурі проведення відповідних виплат.
Згідно з ч. 2   ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією   та   законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод   та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1   ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з положеннями   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1   ст. 317 КАС України   визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. 
У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322,  325,  328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року -   скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Національної поліції України про визнання протиправними та скасування рішень, стягнення грошових коштів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.      

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                        О.М. Оксененко