ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21837/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:	
головуючого-судді:                                        	Черпіцької Л.Т.	
суддів:	Епель О.В, Кузьмишиної О.М.,	
за участю секретаря:	  Закревської І.Л.,	
розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМ ГРУПП» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови, - 
В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВМ ГРУПП» звернулося з позовом до суду, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.12.2018 № 3-0712/2-10/10- 27/0712/06/01 Державної архітектурно-будівельної інспекції України;
- визнати протиправним та скасувати припис Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26.11.2018 № С-2611/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є незаконною та підлягає скасуванню, а викладені в постанові факти не відповідають дійсності. Під час перевірки був присутній Директор ТОВ «ВМ ГРУПП», який на вимогу інспекторів надав витребувані документи. Проте 20.11.2018 інспектор Бутківський О.М. та Коваль В.А. повідомили про ненадання усіх необхідних документи, а також додатково не зазначили , які саме документи необхідно надати, посилаючись на те, що суб`єкт містобудування сам вирішує, які документи слід надавати. Натомість 26.11.2018 інспекторами винесено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій. 
Позивач також відзначає, що жодним нормативно-правовим актом у сфері регулювання містобудівної діяльності не визначено перелік документів, які необхідно надавати посадовим особам інспекції під час здійснення планового заходу державного архітектурно-будівельного контролю.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.12.2018 № З-0712/2-10/10-27/0712/06/01 Державної архітектурно-будівельної інспекції України.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова про накладення штрафу за невиконання вимог припису була винесена 07.12.2018, тобто до закінчення встановленого приписом строку, отже застосування штрафу за невиконання вимог припису було передчасним. При цьому, у діях позивача відсутній склад правопорушення у сфері містобудівної діяльності, встановлений п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».
У той же час, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування припису № С-2611/2 від 26.11.2018, оскільки згідно підпункту 8 пункту 11 Порядку № 533 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Тож даний припис видано на виконання повноважень відповідача, як органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Разом з тим відзначив, що нормами чинного законодавства передбачено обов`язок суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, надавати документи (без деталізації у якій формі - оригінали чи належним чином засвідчені копії), пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а не забезпечення доступу у приміщення, де такі документи знаходяться (пункт 14 Порядку №553).
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовують виключно законність та правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу. Доводів щодо вирішення судом першої інстанції вимоги позивача про визнання протиправним та скасування припису апеляційна скарга не містить.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слуханню справи.
Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку частини 4 статті 229 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, з урахуванням її доводів лише про незгоду з оскаржуваним рішенням в задоволеній частині позовних вимог, та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі повідомлення про проведення планового заходу від 29.10.2018 № 10/10- 14/2910/06/01, наказу від 29.11.2017 №1788 та направлення від 22.10.2018 №б/н Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України була проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил ТОВ «ВМ ГРУПП» на об`єкті будівництва «Будівництво виробничо-складського комплексу з вбудованими офісними приміщеннями в адмінмежах Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області» у період з 13.11.2018 по 26.11.2018.
Судом встановлено, що разом із супровідними листами від 19.11.2018 та від 22.11.2018 позивачем були надані відповідачу наступні документи: - виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.05.2014; - копія наказу № 1-к про призначення директора, договір оренди земельної ділянки № б/н від 03.06.2014 p.; - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 23599134; - договір оренди земельної ділянки № б/н від 11.08.2016; - інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 65945026; - договір оренди земельної ділянки № б/н від 11.08.2016; - інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 65944865; - детальний план території виробничо-складського комплексу; - генеральний план території; - інженерно-геологічні вишукування (технічний звіт за результатами інженерно-геологічних вишукувань); - кваліфікаційний сертифікат відповідальної особи за здійснення технічного нагляду; - кваліфікаційний сертифікат відповідальної особи за здійснення авторського нагляду; - договір підряду на будівельні роботи від 19.06.2018 № 1906/18 (договір генерального підряду); - наказ на здійснення авторського нагляду від 05.07.2017 № 7/2А; - наказ на здійснення технічного нагляду від 27.12.2016 № 1/ПП.
Отримання відповідачем вказаних документів підтверджується штампами вхідної кореспонденції Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області на вказаних листах, зокрема вх. № 10/10-2011/2 від 20.11.2018та вх. № 10/10-2311/2 від 23.11.2018.
26.11.2018 інспекторами складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, в якому зазначено, що ТОВ «ВМ Групп» в особі директора Маслова Володимира Михайловича не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництво виробничо-складського комплексу з вбудованими офісними приміщеннями в адмінмежах Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, а саме не надано необхідних для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю документів, чим порушено положення п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 23.05.2011 №553.
Зі змісту акта про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, складеного 26.11.2018, вбачається, що його складено у присутності уповноваженої особи - директора ТОВ «ВМ ГРУПП». Підпис директора в акті відсутній.
Будь-які інші особи (свідки) для складання вказаного акта інспекторами не залучались.
В свою чергу, позивач стверджує про те, що на перевірці був присутній суб`єкт містобудування, - позивач, - замовник будівництва. Директор товариства ознайомився з направленням на проведення перевірки та допустив посадових осіб на об`єкт будівництва. Посадовою особою відповідача надано позивачу перелік документів, які позивачу слід надати для проведення перевірки.
26.11.2018 за результатами перевірки відповідачем винесено припис №С-2611/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, згідно змісту якого посадових осіб не було допущено до проведення перевірки та не надано документи для проведення перевірки. А також висунуто вимогу допустити посадових осіб Департаменту на об`єкт до 10.12.2018.
26.11.2018 складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за № 1-Л-З-2611/1.
07.12.2018 за результатами розгляду справи Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Держархбудінспекції винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 3- 0712/2-10/10-27/0712/06/01, якою визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВМ ГРУПП» (далі - позивач) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч.6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на товариство штраф у сумі 57630,00 гривень.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон №3038-VI).
У відповідності до положень ч. 1 ст. 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;
6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону №3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:
1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;
2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;
3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;
4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;
5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;
6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;
7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;
8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;
9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;
10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки;
11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.
Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року № 439/2011, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.
У відповідності до положень пункту 4 названого Положення, Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням.
Працівники Держархбудінспекції України та її територіальних органів у випадках, визначених законодавством, мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, об`єктів будівництва та житлово-комунального господарства, а також з метою здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури, до місць провадження такої господарської діяльності незалежно від форми власності.
Підпунктом «а» п. 5 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України передбачено, що Держархбудінспекції України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку видавати обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.
Згідно з п. 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно до п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.
Згідно з пп.1 п. 2 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.
Пунктами 5 та 7 цього ж Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.
Згідно з абз. 1 п. 9 Порядку № 553 здійснення державного архітектурно - будівельного контролю Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Відповідно до п. 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право безперешкодного доступу на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
Пунктом 14 Порядку № 553 здійснення державного архітектурно-будівельного контролю передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.
Отже наведені приписи не містять вимог, що надають право посадовим особам притягувати до відповідальності осіб, у разі не надання останніми документів. Приписами вказаних законодавчих актів передбачено, що інспектор має право бути допущеним до об`єкта будівництва.
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 № 240 «Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.07.2012 за № 1116/21428 встановлено форму акта про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій згідно з додатком 2.
Одним з обов`язкових реквізитів такого акта є посада, прізвище, ініціали залучених осіб.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно- будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, складений 26.11.2018 посадовими особами відповідача (головними державними інспекторами Бутківським О.М. та Коваль В.А. ) у присутності уповноваженої особи - директора ТОВ «ВМ ГРУПП», підпис якого, в свою чергу, в акті відсутній.
Тобто будь-яких інших осіб (свідків) для складання вказаного акта головним державним інспектором Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві залучено не було, що не відповідає вимогам форми акта (додаток 2), яка затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 № 240.
В той же час, характеристика обставин, які можуть свідчити недопуск посадових осіб уповноваженого органу ДАБК до проведення перевірки, наводилась у постановах Верховного Суду від 09.12.2019 у справі №822/836/16, від 06.02.2020 у справі №208/537/17 (2-а/208/120/17), де зазначено, що це може виражатись як у вчиненні будь-яких активних дій з боку суб`єкта містобудівної діяльності або його представників, що фактично перешкоджають здійсненню такого заходу державного архітектурно-будівельного контролю, так і у пасивній поведінці цього ж суб`єкта, який, будучи завчасно обізнаним про день, час і місце її проведення, свідомо, за відсутності на те поважних причин, не створив належних умов для цього, в тому числі не забезпечив доступ до об`єкта перевірки і присутності суб`єкта містобудування або уповноважених ним осіб.
Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтверджуючих, як наявність активних дій, так і пасивних дій з боку позивача, які свідчать про перешкоджання здійсненню заходу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підсумовуючи усе наведене у сукупності, колегія суддів до висновку, що судом першої інстанції при розв`язанні даного спору була надана належна оцінка суперечності, яка вбачається у визначеній відповідачем підставі для притягнення позивача до відповідальності. 
Як зазначалось вище, у приписі № С-2611/2 від 26.11.2018 вказано про недопущення посадових осіб до проведення перевірки, внаслідок чого висунуто вимогу допустити посадових осіб Департаменту на об`єкт до 10.12.2018. А також зафіксований факт ненадання документів для проведення перевірки. 
При цьому, колегія суддів акцентує увагу у приписі зазначені порушенні позивачем положення законодавства, що стали підставою для його винесення, якими врегульовані лише питання недопущення інспекторів до перевірки.
Жодних нормативних посилань з питання ненадання документів, припис не містить.
Водночас, постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 3-0712/2-10/10-27/0712/06/01, в якій, серед іншого, підставою для її прийняття визначено припис № С-2611/2 від 26.11.2018, прийнята - 07.12.2018, тобто раніше призначеного граничного дня для виконання вимоги цього ж припису.
Наявність такої обставини унеможливлює покладення в основу прийнятої постанови про накладення штрафу припису № С-2611/2 від 26.11.2018, що також вказує на передчасність та протиправність притягнення позивача до відповідальності за недопущення посадових осіб до проведення перевірки.
Скаржником не зазначено переконливих доводів та не наведено доказів, які б свідчили про протилежне та слугували б спростуванням, встановленим обставинам.
Разом з тим, з огляду на відсутність в постанові та відсутність регламентованих законодавством приписів, якими передбачена можливість притягнення до відповідальності за ненадання документів посадовим особам, а також встановлену неправомірність постанови про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.12.2018, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність законних підстав для скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.12.2018 № 3-0712/2-10/10-27/0712/06/01 
Доречним у даній справі є також врахування практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 14.06.2007 по справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України», в якому Високий Суд наголошував, що «в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання».
Важливою для України з точки зору конкретизації положень щодо презумпції невинуватості є правозастосовна практика ЄСПЛ, яка в нашій державі є джерелом права та має вищу, порівняно національним законодавством, юридичну силу.
Принцип презумпції невинуватості є обов`язковим для будь яких суб`єктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 03 липня 2020 року. 	
Головуючий суддя:	Л.Т. Черпіцька 	
Судді:	О.В. Епель	
 	 О.М. Кузьмишина