Номер провадження: 22-ц/813/7137/20 
Номер справи місцевого суду: 495/1041/18
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.08.2020                                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,
учасники справи: 
позивач – Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 квітня 2020 року у складі судді Шевчук Ю.В., 
в с т а н о в и в:
У лютому 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов обґрунтований тим, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 02.11.2006, згідно з якою отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього станом на 15.01.2018 виникла заборгованість щодо повернення кредитних коштів в загальній сумі 11554,19 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту–624,46 грн, заборгованість за нарахованими відсотками–2777,32 грн, пеня за прострочене зобов`язання– 7126,02 грн. та штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 526,39 грн. 
Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2018 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» кредитну заборгованість у розмірі 11554,19 грн.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.01.2020 заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2018 скасовано, справу призначено в загальному порядку.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.04.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з зазначеним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.
В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що з моменту підписання фізичною особою заяви між банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. Після підписання анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна», на яку було встановлено поточний кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно тарифу обслуговування кредитних карт «Універсальна» на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку, вказано розмір комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу. Отже, сторони при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Відповідач карту активував, користувався нею та отримував кредитні кошти з власної ініціативи. З виписок по руху коштів вбачається, що відповідач неодноразово знімав кредитні кошти, купував продукти харчування, сплачував комунальні послуги, поповнював рахунок в терміналі самообслуговування, а отже й отримав кредитну картку. Суд не перевірив розрахунок заборгованості та доводи банку, а також факт виконання позичальником кредитного договору. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи слідує, що відповідач, як клієнт банку 19.11.2009 звернулася до банку про надання послуг у вигляді надання кредитних коштів на банківську карту з встановленим кредитним лімітом у розмірі 2750 грн., з базовою процентною ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору 3% в місяць з розрахунку 360 днів у році.
Одночасно відповідач 19.11.2009 підписала довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 30 днів пільговий період. В довідці зазначено, що відповідач отримує кредитну карту з базовою процентною ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору 3% в місяць з розрахунку 360 днів у році. Розмір щомісячного платежу -7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (1)=базова процентна ставка по договору)/30-нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць нараховується один раз в місяць, при наявності прострочки і по кредиту і по процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. і більше. Штраф за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів становить 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
В подальшому відповідач 06.10.2011 підписала надруковану «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку» про те, що вона отримала банківську картку, про що свідчить її підпис у зазначеній анкеті-заяві.
Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» стверджується, що ОСОБА_1 були надані кредитні картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 41499605910560820 із терміном дії перевипущеної картки 02/2017.
З виписки по рахункам відповідача вбачається, що станом на 06.09.2016 кредитний ліміт становив 3500 грн. 
З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картці відповідача вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, та несвоєчасно повертала їх.
Відповідач про втрату картки не заявляла, з заявами щодо несакціонованого використання коштів до банку не зверталася, кредитні кошти знімалися за допомогою банкомату, а також здійснювалися грошові перекази, розрахунки за товари та послуги, відповідно відповідач мав в наявності платіжну карту, знав ПІН - код властивий даній карті, який видавався в спеціальному конверті при отриманні картки і відомий тільки Держателю картки. Відповідач також частково погашала наявну заборгованість та продовжувала користуватися кредитними коштами.
Враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, апеляційний суд приходить до висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Відповідно до розрахунку банку, заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту станом на 15.01.2018 складає 624,46 грн.
За таких обставин, вимоги банку щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення процентів, пені та штрафів апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як зазначено вище, відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої вона отримала кредитну картку «Універсальна».
Відповідно до вказаної заяви ОСОБА_1 погодила, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. 
ОСОБА_1 також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», яка містить умови щодо розміру процентної ставки - 3,0% в місяць, порядку нарахування та сплати процентів, порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір та порядок нарахування неустойки: пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = (пеня1)+ (пеня2)= (базова відсоткова ставка за договором) / 30-нараховується за кожний день прострочки кредиту, (пеня2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму понад 50 грн.; штраф при порушенні строків по будь-якому із платежів більш ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії.
Відтак, відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення процентів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сторонами не були погоджені умови договору щодо нарахування та сплати процентів, пені та штрафів.
Разом з тим, апеляційний суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів за користування кредитом.
Як було зазначено, в довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» сторони погодили проценти в розмірі 3,0% в місяць, що становить 36,00% річних.
Як вбачається з наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, банк обраховував проценти за користування кредитом за різними ставками: 30,00 % річних, 34,80% річних, 36,00 % річних, 42,00% річних, 43,20% річних, що не відповідає довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду».
Також у суду відсутні підстави для стягнення із відповідачки на користь банку пені та штрафу (процентної складової), оскільки такі суми розраховані банком з урахуванням розміру процентів за ставками, що не були погоджені сторонами.
Підписана ОСОБА_1 довідка про умови кредитування ПАТ КБ "Приватбанк" з використанням платіжної карти «Універсальна 30 днів пільгового періоду» передбачає застосування штрафу за порушення строків платежів, а такі порушення мали місце, з ОСОБА_1 , окрім заборгованості по тілу кредиту в розмірі 624,46 грн., підлягає стягненню штраф (фіксована частина) 500 грн. 
За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» з мотивів та підстав, викладених вище.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384  ЦПК України, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково. 
Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 квітня 2020 року скасувати.
Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість по кредиту у розмірі 624,46 грн. та штраф (фіксована частина) 500 грн.
В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                      

            Судді: