Справа №588/918/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Щербаченко М. В.	
Номер провадження 33/816/408/20 	Суддя-доповідач Матус В. В. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області  від 31 липня  2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1   судовий збір у розмірі 420,40 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_1   15 червня 2020 року  о 07 год. 10 хв. у с. Станова по вул. Лебединській керував автомобілем ВАЗ-21043 з державним номером НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медогляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» 6810 на місці або в лікарняному закладі КНП «Тростянецька міська лікарня» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130  КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з прийнятою постановою судді та просить її скасувати та прийняти  нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За змістом доводів апеляційної скарги зазначає, що  відсутні докази, що він мав ознаки алкогольного сп`яніння, вважає, що не можуть бути визнані у якості належних і допустимих доказів його вини письмові пояснення свідків, оскільки вони не з`явились до судового засідання та не підтвердили свої письмові пояснення, вказує на відсутність відеозапису з місця події. 
Посилається на те, що судом не взято до уваги, що він посвідчення водія отримав півтора роки назад, стаж керування 10 місяців і до адміністративної відповідальності він не притягувався, досвіду спілкування з поліцейськими  у нього не було. 
Стверджує, що поліцейський не роз`яснив йому його права і обов`язки, зокрема щодо обов`язкового проходження  огляду на стан сп`яніння  та відповідальність у разі відмови від проходження огляду. Будь-якого алкотестеру у поліцейського не було, йому не повідомлялось про ознаки алкогольного сп`янінні, після складання протоколу, його копія не надавалась.  Докази відсторонення його від керування транспортним засобом в матеріалах справи відсутні. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який  підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, в присутності двох свідків, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.
Таким чином, законодавством встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, в той час як відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.
Суд першої інстанції при розгляді даної справи дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові суду, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236172 від 15.06.2020, який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликає (а.с.3); поясненнями свідків ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 від 15.06.2020,  які кожен окремо підтвердили, що у їх присутності  працівник  поліції запропонував  водієві  ОСОБА_1 пройти огляд на  стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці або  в лікарняному закладі, на що він відмовився (а.с. 4, 5 ), поясненнями самого ОСОБА_1 про те, що « вчора  випив 300 г горілки, сьогодні керував автомобілем продувати  алкотестер і їхати в лікарню не буду, керування заборонено» ( а.с. 3),  та іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею.
Посилання апелянта на те, що письмові пояснення свідків не є належними доказами, оскільки суд не допитував цих свідків безпосередньо в судовому засіданні є неприйнятним, оскільки ці твердження суперечать положенням КУпАП, який не містить відповідних заборон. КУпАП не врегульовано питання допустимості письмових пояснень осіб, які долучається до протоколу про адміністративне правопорушення та не встановлено заборон щодо використання цих пояснень у доказуванні певних фактів чи обставин.
Крім того, ставити під сумнів об`єктивність пояснень вказаних свідків підстав немає, оскільки пояснення свідків відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідками без застережень та в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що вказані пояснення свідки давали внаслідок впливу на них.
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) апелянтом суду також не надано.
За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Посилання апелянта на те, що в справі відсутній відеозапис  місця події, не спростовує той факт, що працівниками поліції була зроблена пропозиція водію ОСОБА_1   пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, у присутності двох свідків, однак він відмовився від проходження огляду як на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, так і в медичному закладі.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не знав про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Окрім того, з вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що він поставив особистий підпис (а.с.3)
Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, судом не взято до уваги, що він посвідчення водія отримав півтора роки назад, стаж керування 10 місяців і до адміністративної відповідальності він не притягувався та досвіду спілкування з поліцейськими у нього не було, то вони також не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, виходячи з наступного.
Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік є безальтернативною.
При цьому відповідно до положень ч.2 ст. 33 КУпАП, яка містить загальні правила накладання стягнення, при накладанні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладання стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 31 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

Суддя Сумського апеляційного суду	Матус В. В.