УХВАЛА

14 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 819/2737/13
адміністративне провадження № К/9901/21329/20
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2020 у справі №819/2737/13 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
УСТАНОВИВ:
25.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2020.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 13.05.2013 за №0010051730, № 0009921720, № 0009911720 та № 0009571720.
Рішенням Тернопільського  окружного адміністративного суду від 20.11.2019 у задоволені позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2020 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 у справі №819/2737/13 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №009571720 скасовано та ухвалено в цій частині постанову. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 13 травня 2013 року за № 009571720. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що за наслідками проведеної документальної планової виїзної перевірки позивача за період з 01.04.2010 по 31.12.2012, оформленої актом від 18.04.2013 №2646/17-226/ НОМЕР_1 , Тернопільська ОДПІ 13 травня 2013 року прийняла податкові повідомлення-рішення:
- №0010051730, яким збільшила позивачу грошове зобов`язання по орендній платі за землю з фізичних осіб на загальну суму 7523,03 грн, з яких 6018,42 грн основного платежу та 1504,61 грн штрафних (фінансових) санкцій;
- №0009921720, яким за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 20535,05 грн до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 20% простроченої суми, що складає 4107,01 грн;  
- №009911720,  яким за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 6396,60 грн до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 10% простроченої суми, що складає 639,36 грн;  
- №009571720, яким збільшила фізичній особі-підприємецю ОСОБА_1 грошове зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 33431,25 грн, з яких 26745 грн основного платежу та 6686,25 грн штрафних (фінансових) санкцій.
Вирішуючи спір по суті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та прийняте Головним управлінням ДПС у Тернопільській області податкове повідомлення-рішення від 18.04.2013 №009571720 у розмірі 33 431,25 грн є протиправним та підлягає скасуванню.
Головне управління ДПС у Тернопільській області не погодившись з судовим рішенням, звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2020 у справі №340/379/20 в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 210200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.04.2013 №009571720 у розмірі 33 431,25 грн.
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2020 у справі №819/2737/13 не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Тернопільській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2020 у справі №819/2737/13 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.А. Васильєва   В.П. Юрченко