УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
25 червня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/3196/19
провадження № К/9901/14272/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., 
суддів: Кравчука В.М., Рибачука А.І.,
перевіривши касаційну скаргу Кілічави Тетяни Михайлівни в інтересах Обслуговуючого кооперативу «ГАРАНТ БУД» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі № 640/3196/19 за позовом Обслуговуючого кооперативу «ГАРАНТ БУД» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови, 
у с т а н о в и в:
У лютому 2018 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 22.11.2018 № 69/18/073-11106 про накладення штрафу у розмірі 66  276 грн за правопорушення в сфері містобудівної діяльності, винесену Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2020, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020, Обслуговуючому кооперативу «ГАРАНТ БУД» у позові відмовлено.
09.06.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Обслуговуючого кооперативу «ГАРАНТ БУД» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі №  640/3196/19.
Дослідивши касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «ГАРАНТ БУД», підписану адвокатом Кілічавою Тетяною Михайлівною, Верховний Суд дійшов висновку про те, що у відкритті касаційного провадження належить відмовити з огляду на таке.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Зазначена норма процесуального закону є імперативною, жодних винятків з неї не передбачено.
З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається наявність судового рішення суду касаційної інстанції, яким відмовлено у відкритті касаційного провадження за попередньо поданою позивачем касаційною скаргою на те саме судове рішення у справі № 640/3196/19 (ухвала Верховного Суду від 27.05.2020), що унеможливлює повторний розгляд питання про відкриття касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою, підписаною адвокатом в інтересах позивача.
Верховний Суд також вважає за потрібне зазначити, що представник Обслуговуючого кооперативу «ГАРАНТ БУД» (адвокат) подає касаційну скаргу від імені особи, яку він представляє, тобто від імені та в інтересах позивача, та не є самостійним учасником судового процесу, тому підписання касаційної скарги адвокатом, який уповноважений Обслуговуючим кооперативом «ГАРАНТ БУД» представляти його інтереси, не змінює того, що позивачеві вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі № 640/3196/19.
Своєю чергою процесуальний закон не передбачає можливості оскарження ухвали суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження.
У цій ситуації Верховний Суд має надавати перевагу застосуванню принципу res judicata, оскільки одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного розв`язання спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, § 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (§ 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду тільки задля того, щоб домогтися повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі.
Прецедентною практикою ЄСПЛ щодо застосування ст. 6 Конвенції визнається, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення від 12.07.2007 у справі «Stankov v. Bulgaria»).
Зокрема, ЄСПЛ зазначає, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом  1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише для повторного слухання справи і ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий тільки коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, § § 51 і 52, ECHR 2003-X).
Тобто повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, § 42).
У рішеннях у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» (заява № 48553/39, від 25.07.2002) та у справі «Brumarescu v. Romania» (заява № 28342/95, від 28.10.1999) також зазначено, що існує усталена прецедентна практика ЄСПЛ щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, й те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів.
Отже, з оогляду на вимоги, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 333 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.
Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кілічави Тетяни Михайлівни в інтересах Обслуговуючого кооперативу «ГАРАНТ БУД» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі № 640/3196/19.
2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.І. Рибачук