Номер провадження: 22-ц/813/301/20 
Номер справи місцевого суду: 501/864/19
Головуючий у першій інстанції 
Пушкарський Д. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,
при секретарі - Сороколет Ю.С.,
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №501/864/19 за скаргою боржника ОСОБА_1 на звіт про оцінку майна, за участю приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, стягувача ОСОБА_2 , суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада 2019 року у складі судді Пушкарського Д.В., -

в с т а н о в и в :

Боржник ОСОБА_1 , звернувшись 21 березня 2019 року до суду з вищеназваною скаргою, просив визнати недійсними результати визначення вартості майна від 4 березня 2019 року суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про ринкову вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , що були отримані у виконавчому провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. з примусового виконання виконавчого листа, виданого Іллічівським міським судом Одеської області в справі №501/1742/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини (а.с.1-3). 
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.34).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26 березня 2019 року за заявою ОСОБА_1 зупинено реалізацію арештованого майна, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ; накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресом: АДРЕСА_1 (а.с.35-36). 
Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. скаргу не визнав, просив провадження у справі закрити з тих підстав, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки майна, здійснені ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором; правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсними правочинів (правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах №914/881/17 від 13 березня 2018 року, №711/650/13-ц від 4 липня 2018 року) (а.с.62-64).
Стягувач ОСОБА_2 , суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_3 пояснень, заперечень суду першої інстанції не надали.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада 2019 року скаргу задоволено (а.с.77-79).
Висновок суду мотивовано тим, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 14 квітня 2019 року в справі №501/531/19 визнано незаконною та скасовано постанову ВП №58115803 від 30 січня 2019 року приватного виконавця Колечка Д.М. про опис та накладення арешту на нерухоме майно, розташоване за адресом: АДРЕСА_1 . В ході розгляду вказаної справи №501/531/19 було встановлено, що оцінку майна проводила експерт-оцінювач ОСОБА_3 , яка є родичкою понятого, присутнього під час опису майна, а оскільки огляд та фото для звіту робилися під час проведення опису, тобто в той момент, коли складалася постанова про арешт та опис майна, то суд критично ставиться до висновків такого звіту про оцінку майна. Так як постанову приватного виконавця ВП №58115803 від 30 січня 2019 року про опис та арешт майна скасовано, а суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості арештованого майна призначено на виконання постанови, що скасована, то звіт про оцінку майна є таким, що втратив свою силу та актуальність.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. на ухвалу суду.
В апеляційній скарзі приватний виконавець Колечко Д.М. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги (а.с.86-96).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, полягає у не прийнятті висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 13 березня 2018 року в справі №914/881/17, висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 4 липня 2018 року в справі №711/650/13-ц, в ухвалі від 1 серпня 2018 року в справі №752/26203/17, у сенсі яких вимоги боржника про оскарження звітів про оцінку майна в судовому порядку задоволенню не підлягають. Крім того, справу розглянуто за відсутності належного повідомлення стягувача та оцінювача про розгляд та проігноровано клопотання виконавця про закриття провадження у справі тощо. 
Відзивів на апеляційну скаргу не подано. 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
На виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.Д. перебував виконавчий лист №501/1742/16-ц, виданий 11 січня 2019 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 аліментів в розмірі 15000,00 грн., щомісячно, починаючи з 20 липня 2016 року до повноліття дочки.
Постановою ВП №58115803 від 28 січня 2019 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №501/1742/16-ц, виданого 11 січня 2019 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в межах заборгованості боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 20 липня 2016 року по 31 січня 2019 року в загальній сумі 455806,45 грн. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 
Постановою ВП №58115803 від 30 січня 2019 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника описано та арештовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресом: АДРЕСА_1 .
Постановою ВП №58115803 від 25 лютого 2019 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 оцінювачем у виконавчому провадженні за №58115803 з примусового виконання виконавчого листа №501/1742/16-ц, виданого 11 січня 2019 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. 
Згідно Звіту про незалежну оцінку майна, складеного суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ФДМУ 961/18 від 10 грудня 2018 року) вартість житлового будинку загальною площею 34,3 кв.м з господарськими спорудами, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , станом на дату оцінки 2 березня 2019 року визначена рівною 186107,00 грн. (курс НБУ на дату оцінки – 26,8591 грн. за 1 долар США). 
Боржником ОСОБА_1  21 березня 2019 року подано до суду в порядку частини 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» скаргу на звіт про оцінку майна, в якій просив визнати недійсними результати визначення вартості майна.         Визначення вартості майна боржника та оцінка майна врегульовано статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до положень якої у разі, якщо визначити вартість майна складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (ч.4); виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визнання вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (ч.5); звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання; після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно (ч.6). 
Аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким у даному випадку є заявник, мають право на оскарження оцінки майна. Відповідно до цієї статті виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року №2658-Ш. Залучаючи суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, виконавець діє відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження. Відсутність доказів протиправності дій виконавця щодо проведення в рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна має наслідком відсутність підстав для задоволення скарги на звіт про оцінку майна. 
Приписами частини 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста, а для проведення оцінки майна – суб`єктів оціночної діяльності.
Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно з частиною 4 статті 3 даного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. 
Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору (підставою проведення оцінки майна); звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ст.12); оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, це результат практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (ст.3).
В силу пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. Згідно частин 1, 3 статті 13 вказаного Закону рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. 
Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акту оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 березня 2018 року в справі №914/881/17 дійшла висновку про те, що за змістом статей 12, 32, 33 Закону України від 12 липня 2001 року №2658-Ш «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснені ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом та спрямованих на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності – суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним. Законом визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності – суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону. 
Звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань і не може вважатися юридичним актом, нормативно-правовим актом чи актом ненормативного характеру (індивідуальним актом) будь-якого державного чи іншого органу або уповноваженої ним особи. Тому, встановлена правова природу звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсними правочинів. 
Велика Палата Верховного Суду у справі №914/8817 дійшла висновку про неможливість здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання звіту про оцінку майна недійсним. 
Поряд з цим наявний також висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 20 березня 2019 року в справі №821/197/18/4440/16, відповідно до якого оцінку майна не може бути оскаржений окремо від оскарження дій державного виконавця. У сенсі даного висновку визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка особа як то сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду, тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. При цьому при проведенні в рамках виконавчого провадження визначення вартості майна боржника Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» підлягає застосуванню в частині регулювання діяльності залученого виконавцем суб`єкта оціночної діяльності та не стосується порядку призначення такого суб`єкта державним виконавцем. 
Частина 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначає право сторін у виконавчому провадженні на оскарження оцінки майна до суду в 10-денний строк з дня отримання повідомлення виконавця про таку оцінку. Отже, у сенсі приписів даної норми учаснику виконавчого провадження надається право на оскарження оцінки майна як процесуальної дії державного виконавця.
Із аналізу викладено, підсумовується, що оцінка майна боржника ОСОБА_1 мала місце у виконавчому провадженні ВП №58115803 з виконання виконавчого листа №501/1742/16-ц, виданого Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Для проведення оцінки майна боржника в порядку частини 1 статті 20, статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановою виконавця від 25 лютого 2019 року залучено суб`єкта оціночної діяльності Гончарову Т. ОСОБА_5 , яка за результатами своє практичної діяльності надала Звіт про незалежну оцінку майна, де станом на дату оцінки 1 березня 2019 року визначила вартість належного боржнику нерухомого майна. З вказаним Звітом під підпис ознайомлені стягувач ОСОБА_2 5 березня 2019 року, боржник ОСОБА_1 21 березня 2019 року. Будучи незгодним з результатами оцінки майна, ОСОБА_1 не замовив та не надав виконавцю рецензування звіту про оцінку майна, яке б містило висновки щодо повноти та обґрунтованості проведеної оцінки, не подав виконавцю і мотивованих заперечень проти звіту, що саме по собі виклює оскарження дій виконавця щодо, зокрема, неприйняття рецензування звіту, заперечень на звіт тощо. Звернувшись до суду зі скаргою про визнання недійсним результатів визначення вартості майна, ОСОБА_1 при цьому дій, рішень, бездіяльності виконавця не оскаржує, хоча скарга подається у конкретному виконавчому провадженні з посиланням на статтю 57 Закону України «Про виконавче провадження», що не узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 березня 2019 року в справі №821/197/18/4440/16, відповідно до якого оцінку майна не може бути оскаржено окремо від оскарження дій державного виконавця. 
Підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 на звіт про оцінку майна відсутні.
Посилання суду першої інстанції на визнання незаконною та скасування постанови ВП №58115803 від 30 січня 2019 року виконавця ОСОБА_6 про опис та арешт майна боржника не приймається як підстава для задоволення скарги, так як відсутній взаємозв`язок як такий. Крім того, перегляд вказаної постанови мав місце після надання виконавцю звіту про оцінку майна, також чинною є постанова ВП №58115803 від 25 лютого 2019 року виконавця ОСОБА_6 про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадження тощо. 
Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
       Учасники справи в судове засідання 28 травня 2020 року не з`явились, завчасно в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи; оскарження звіту про оцінку майна мало місце на стадії виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини; для прийняття рішення в справі наявні матеріли; учасники справи мали достатньо процесуального часу для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. Відтак, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича задовольнити частково. 
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 13 листопада 2019 року – скасувати. 
В задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на звіт про оцінку майна, за участю приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, стягувача ОСОБА_2 , суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 30 червня 2020 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова