ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року
м. Харків
Справа № 643/21914/19
Провадження № 22-ц/818/1873/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Хорошевського О.М.,
суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря Пузікової Ю.С.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2 
третя особа – Приватний нотаріус міського нотаріального округу Антипова Ія Володимирівна
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 січня 2020 року постановлену суддею Крівцовим Д.А.
у справі за позовом  ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антипова Ія Володимирівна, про визнання недійсними договору купівлі–продажу прав вимоги, договору відступлення права вимоги за іпотечним договором,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3  звернулася до суду з позовом в якому просить: визнати недійсним Договір № 1563/К купівлі – продажу прав вимоги від 12.07.2019 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк», від імені якого діяв представник до Довіреністю Сорокін М. ОСОБА_4 , та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 , від імені якої діяв представник за довіреністю ОСОБА_5 ; визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 444/06-КВ/Z, укладений 12.07.2019 року між ПАТ «Дельта Банк», від імені якого діяв представник за Довіреністю Сорокін М.В., та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 , від імені якої діяв представник за довіреністю ОСОБА_5 , посвідчений ПН КМНО Антиповою І.В. (реєстраційний номер 527).
Разом із позовом подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить заборонити вчиняти певні дії, а саме заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно – Квартиру.
В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . 05.07.2006 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір № 444/06-КВ, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 38600,00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних строком до 04.07.2012 року. 05.07.2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Український промисловий банк» з метою забезпечення вказаного кредитного договору був укладений іпотечний договір, за яким передана в іпотеку Квартира. 30.06.2012 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк», згідно якого ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за кредитними та іпотечними договорами. ПАТ «Дельта Банк» 12.07.2019 року відступило ОСОБА_2 права вимоги за кредитним договором, договором поруки та іпотечним договором № 444/06-КВ/Z. 12.07.2019 року ПН КМНО Антиповою І.В. здійснено посвідчення Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 444/06-КВ/Z, реєстровий номер 527, відповідно до якого новим іпотекодавцем Квартири стала ОСОБА_2 . На підставі вимоги ОСОБА_2 від 23.07.2019 року, державний реєстратор Малишев В.В., КП «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області, здійснив реєстрацію права власності на Квартиру. 29.10.2019 року невідомі увірвалися в Квартиру та повідомили, що цю нерухомість придбала ОСОБА_2 . Ці невідомі особи намагалися позивача та його родину примусово виселити на вулицю разом із речами. У позовній заяві позивач заперечує дійсність Договору купівлі – продажу прав вимоги та Договору відступлення прав вимоги по договору іпотеки на тій підставі, що ПАТ «Дельта Банк» відступив ОСОБА_2 недійсні вимоги: замість встановленого судовими рішеннями боргу в сумі 125180,45 грн., ПАТ «Дельта Банк» відступив неіснуючий борг в сумі 927816,63 грн. Забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на спірне нерухоме майно є обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову у справі про визнання недійсним правочину з уступки прав за іпотечним договором. Невжиття заходів забезпечення позову позбавить позивача можливості ефективного захисту та поновлення його порушених прав.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 січня 2020 року задоволено заяву про забезпечення позову. Заборонено органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на квартиру АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що в оскаржуваній ухвалі не наведено мотивів, за яких суд встановив, що заборона органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на квартиру АДРЕСА_1 у будь-який спосіб є співмірною із заявленими позовними вимогами, відповідає вимогам розумності, адекватності та доцільності, а також яким саме чином це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.
Також матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача 1 від виконання судового рішення у майбутньому без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що апеляційна скарга є необгрунтованою та задоволенню не підлягає. Вказує, що заходи забезпечння позову є співмірними та єфективним засобом запобігання подальшого порушення прав позивача. 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 неодноразово подавала до суду заяви про відкладення розгляду справи у звязку з карантиними заходами пов`язаними з СОVID-19. Судова колегія приймаючи до уваги вказану заяву та ураховуючи, що на разі в апеляційному порядку вирішується лише процесуальне питання, а не справа по суті, вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, щоміж сторонами дійсно виник спір з приводу дійсності правочину, на підставі якого ОСОБА_2 набула право власності на квартиру на підставі договору відступлення прав вимоги, та невжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в даній цивільній справі в разі можливого задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
З роз`яснення даного питання Пленумом Верховного Суду України в своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимоги, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.
Предметом спору між ОСОБА_1 та відповідачами є не квартира, і не договори укладені з первісним кредитором, а договір відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами від 12 липня 2019 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2 .
Сам кредитний договір та договір іпотеки не оспорюється, а тому задоволення позовних вимог не позбавить іпотекодержателя, не залежно від того яким буде рішення суду, мати право звернення стягнення на предмет іпотеки.
Оскільки подана позивачем заява не містить обґрунтованих посилань, а матеріали заяви - відповідних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов невірного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
З огляду на викладене судова колегія доходить висновку про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 251, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1ст. 376, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_2 задовольнити.
Спосіб забезпечення позову шляхом заборонени органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на квартиру АДРЕСА_1 обраний ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 січня 2020 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 420,40 (чотириста двадцять гривень ) 40 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий                                                  О.М. Хорошевський
Судді:                                                         І.В.Бурлака
В.Б. Яцина
Повний текст постанови складено 15 липня 2020 року.