У х в а л а
Іменем України
20 липня 2020 року
м. Київ
справа № 204/4344/19-ц
провадження № 61-9205 ск 20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 
2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 
2019 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області - Мельник Олександр Іванович, П`ята дніпровська нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання договорів недійсними та скасування записів про державну реєстрацію права власності, повернення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2019 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з позовом 
до комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області - Мельник О. І., П`ята дніпровська нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг 
та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання договорів недійсними та скасування записів про державну реєстрацію права власності, повернення земельної ділянки.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 
від 21 червня 2019 року відкрито провадження у вищезазначеній справі 
та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
20 червня 2019 року Дніпровська міська рада звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила: заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вчиняти дії, що стосуються будівлі торгівельного павільйону літ.Т-1, загальною площею 64,0 кв м., що розташована у 
АДРЕСА_1 ; заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені законодавством України), окрім дій 
по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову у цій справі щодо будівлі торгівельного павільйону літ.Т-1, загальною площею 64,0 кв м., 
у АДРЕСА_1 .
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 
від 21 червня 2019 року заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено. 
Заборонено ОСОБА_3 , ОСОБА_1 вчинення дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна-будівлі торгівельного павільйону літ. Т-1, загальною площею 64,0 кв м., за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 22706614).
Заборонено державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни 
до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії 
(у тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені чинним законодавством України), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення позову у даній цивільній справі щодо будівлі торгівельного павільйону літ. Т-1, загальною площею 64,0 кв м., за адресою: 
АДРЕСА_1 
У задоволенні іншії частини заяви про забезпечення позову відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 
2019 року залишено без змін. 
У червні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
 ОСОБА_1 на зазначені судові рішення, в якій, посилаючись 
на порушення судами норм процесуального права, просила судові рішення скасувати.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 24 червня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, визнавши підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, запропоновано зазначити інші підстави для поновлення процесуального строку, надати копії касаційних скарг для усіх учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк заявник направив до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2020 року, у яких порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що розгляд справи у суді апеляційної інстанції був здійснений без повідомлення учасників справи, а з повним текстом постанови суду апеляційної інстанції ознайомилась 26 травня 2020 року, надавши відповідні докази. Також посилається на постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID - 19» від 11 березня 2020 року № 211, з відповідними змінами.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги у відкритті касаційного провадження 
у справі слід відмовити.
Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, 
що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.
Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України). 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що предметом позову 
є визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання договорів недійсними, скасування записів про державну реєстрацію права власності щодо нерухомого майна - будівлі торгівельного павільйону 
літ. Т-1, загальною площею 64,0 кв м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на підставі спільної часткової власності 
по 1/2 частині ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , повернення земельної ділянки. 
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод 
та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції, 
з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову щодо заборони вчиняти певні дії 
та накладення арешту на нерухоме майно, яке знаходиться у фактичному володінні  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Заборона відчуження вказаного нерухомого майна не обмежить прав відповідачів щодо його користування.
При цьому суди виходили з існування реальної загрози того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити 
в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому вжиття заходів забезпечення позову виключить подальший перепродаж об`єкта нерухомості та забезпечить фактичне виконання рішення суду.
Доводи касаційної скарги про те, що позивачем не надано належного 
та допустимого доказу того, що відповідач має намір відчуження спірного майна є безпідставні, оскільки позивач довів необхідність вжиття заходів забезпечення позову.
Інші доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків суду першої та апеляційної інстанцій 
не спростовують, на законність судових рішень не впливають.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним 
і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтею 390 ЦПК України, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку 
на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 
2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 
2019 року. 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 27 грудня 2019 року у справі за позовом Дніпровської міської ради 
до комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області - Мельник Олександр Іванович, П`ята дніпровська нотаріальна контора, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання договорів недійсними та скасування записів про державну реєстрацію права власності, повернення земельної ділянки відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                Б. І. Гулько

                                                                                                                 Р. А. Лідовець

                                                                                                                Д. Д. Луспеник