ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/733/20 Справа № 203/114/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду суддя Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим в порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 78 192 грн. та конфіскації транспортного засобу марки “RENAULT”, модель “KANGOO”, номер кузова/ НОМЕР_1 -код НОМЕР_2 

за участю:
представника                                          ОСОБА_1 
представника митного органу                        Козія І.М.
                                       
ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення. 
Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнано винуватим у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, вчиненого за наступних обставин. 
19.09.2019 на адресу Дніпропетровської митниці ДФС надійшов лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії вiд 12.09.2019 № 28721/7/99-99-20-02-01-17, яким скеровано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит української сторони щодо проведення перевірки законності ввезення на митну територію України бувшого у використанні транспортного засобу марки «RENAULT» модель КАNGOO», НОМЕР_1 -кoд НОМЕР_3 .
Митними органами Федеративної Республіки Німеччина до листа-звернення долучено завірену копію окремого представлення МRN: 17DЕ715757678828Е2, у якому зазначено, що відправником транспортного засобу марки «RENAULT» модель КАNGOO», НОМЕР_1 -кoд НОМЕР_3 ., є німецька компанія Кriste&Сubic Gbr (Weberstr. 12, 51491 Overath DЕ), одержувачем — Zhumiok Volodymyr (Ilarionove, Chkalova Str. 22, 49000, Ilarionove UA), а його вартість складає 2 700 євро. 
Під час проведення перевірки встановлено, що 02.04.2017 року у пункті пропуску «Шегині — Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 , ввіз зазначений вище транспортний засіб, а у якості підстави для переміщення через митний кордон України зазначеного вище автомобіля надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вiд 08.02.2013 № ЕС НОМЕР_4 та рахунок від 31.03.2017 № б/н, згідно якого його вартість складає 2400 євро. 
07.04.2017 до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС, ОСОБА_3 подав митну декларацію та задекларував вище зазначений автомобіль, вартістю 2400 євро в режимі імпорт за декларацією типу «IМ 40 ДЕ» № 110160/2017/000735.
Під час співставлення отриманих документів від митних органів Федеративної Республіки Німеччина та документів, наданих ОСОБА_4 Львівській митниці ДФС при перетині митного кордону України встановлено, що фактична вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 2 700 євро (78 192 грн. по курсу НБУ на день ввезення), що на 300 євро (8688 грн. по курсу НБУ) більше ніж зазначене в рахунку від 31.03.2017 №б/н при перетині митного кордону України.
Таким чином, ОСОБА_2 перемістив вище зазначений автомобіль через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання рахунку від 31.03.2017 № б/н, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається на істотне порушення вимог процесуального закону, яке, на його думку, виразилось в тому, що суд дійшов висновку про, що ОСОБА_2 перемістив вищезазначений автомобіль через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання рахунку від 20.03.2017 № б/н, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, проте не дослідив оригінал такого документа, який відсутній в матеріалах справи або копія вищезгаданого інвойсу.
Також посилається на закінчення строків накладення адміністративного стягнення на час розгляду справи в суді першої інстанції. 
Зазначає, що на адресу Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії 09.08.2019 року надійшла відповідь від митних органів ФРН в додатку якого надані окремі перегляди декларацій. 19.09.2019 року на адресу Дніпропетровської митниці ДФС надійшов лист зазначеного Департаменту з відповіддю митних органів ФРН на запит української сторони. Отже, днем виявлення правопорушення вважає 09.08.2019 року, коли Департамент ДФС отримав відповідь на свій запит та виявив правопорушення. 
Матеріали справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_2 надійшли до суду 13.01.2020 року до спливу шестимісячного строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення. Зазначає, що в даній справі строк накладення адміністративного стягнення регулювався статтею 467 МК України в редакції Закону України № 5288-VІ від 18.09.2012 року, оскільки подія правопорушення, яка інкримінується ОСОБА_2 мала місце 02.04.2017 року.
Позиції учасників апеляційного процесу.
       В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з`явився, про дату та час розгляду судового засідання повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяву про відкладення судового засідання, що не перешкоджає апеляційному розгляду без його участі.
       В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - Коваленко С.Г. пояснив, що ОСОБА_2 повідомлений про час та дату апеляційного розгляду належним чином та не заперечував про проведення апеляційного розгляду за його відсутності. Представник підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
       Представник митниці Козій ОСОБА_5 .М ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника, посилаючись на її безпідставність, просив відмовити в її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

       Мотиви апеляційного суду.
       Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.
       Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України фактично не оскаржуються в апеляційній скарзі з огляду на відсутність відповідного обґрунтування та апеляційних вимог, а тому не перевіряються судом апеляційної інстанції та суд розглядає справу в межах апеляційної скарги, а саме в частині правильності обчислення судом першої інстанції строків накладення адміністративного стягнення та обранні редакції закону, яка підлягає застосуванню. 
Відповідно до вимог ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зазначені вимоги процесуального закону суд першої інстанції не виконав в повному обсязі.
Згідно з матеріалами справи 02.04.2017 року у пункті пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 , ввіз зазначений вище транспортний засіб, а у якості підстави для переміщення через митний кордон України якого надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вiд 08.02.2013 № ЕС НОМЕР_4 та рахунок від 31.03.2017 № б/н, згідно з яким його вартість складає 2400 євро. 
Під час співставлення отриманих документів від митних органів Федеративної Республіки Німеччина та документів, наданих ОСОБА_4 Львівській митниці ДФС при перетині митного кордону України встановлено, що фактична вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 2 700 євро (78 192 грн. по курсу НБУ на день ввезення), що на 300 євро (8688 грн. по курсу НБУ) більше ніж зазначене в рахунку від 31.03.2017 №б/н при перетині митного кордону України.
19.09.2019 року на адресу Дніпропетровської митниці ДФС надійшов лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії вiд 12.09.2019 року № 28721/7/99-99-20-02-01-17, яким скеровано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит української сторони щодо проведення перевірки законності ввезення на митну територію України транспортного засобу, який ввіз на територію України ОСОБА_2 .
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 складений 07.11.2019 року, направлений до суду 13.01.2020 року, а оскаржене рішення постановлене судом 28.05.2020 року.
Таким чином, датою вчинення адміністративного правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_2 є 02.04.2017 року, датою його виявлення 19.09.2019 року коли орган уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення отримав інформацію про факт його вчинення, а час який сплинув з дня виявлення правопорушення та винесення судового рішення становить 8 місяців і 10 днів. 
Суд першої інстанції не погодився з доводами представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, пославшись на вимоги ч. 3 ст. 8 КУпАП, згідно з якими провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про порушення. 
Проте з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, вважає їх неправильним застосуванням норм матеріального права та неправильним тлумаченням зазначеної норми, з огляду на наступне. 
Так, на час порушення ОСОБА_2 митних правил (згідно постанови суду 02.04.2017 року) ч. 2 ст. 467 МК України діяла в редакції Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань удосконалення діяльності прокуратури” № 5288-VІ від 18.09.2012 (Далі — Закон № 5288-VІ), відповідно до якої, якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих порушень.
Згідно з прийнятими змінами Законом України «Про внесення змін до Митного Кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018 (Далі — Закон № 2612-VIII) частина 2 ст. 467 МК України виключено, а ч. 1 ст. 467 викладено у наступній редакції: «Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом».
Таким чином, Закон № 2612-VIII фактично збільшив строки накладення адміністративного стягнення на період розгляду відповідних справ судом, що є погіршенням правового становища осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 МК України норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Прийняті зміни до ст. 467 МК України не пом`якшують та не скасовують відповідальність особи, а тому в силу положень ст. 58 Конституції України та ст. 3 МК України не поширюються на правопорушення, вчинені до прийняття відповідних змін.
Враховуючи, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції (28.05.2020 року) закінчилися передбачені ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції Закону № 5288-VІ) строки накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил, справа стосовно ОСОБА_2 підлягала закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Суд першої інстанції, пославшись на ч. 3 ст. 8 КУпАП, згідно з якою провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення, залишив поза увагою, що ці правила стосуються процесуальних норм права. 
Водночас, суд не звернув увагу на положення ч. ч. 1 та 2 ст. 8 КУпАП, згідно з якими особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Положення ст. 467 МК України регулює питання накладення адміністративних стягнень, зокрема строків їх накладення. 
З аналізу структури МК України видно, що стаття 467 знаходиться в Главі 67 “Загальні положення щодо порушень митних правил та відповідальності за них” Розділу XVІІІ “Порушення митних правил та відповідальність за них”, в той час як в Розділі XІX “Провадження у справах про порушення митних правил” містяться норми процесуального права, які регулюють провадження у справах. 
Отже суд першої інстанції, відмовляючи представнику ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення з посиланням на ч. 3 ст. 8 КУпАП, допустив неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП. 
Відповідно до ст. 487, ч. 5 ст. 529 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. 
Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України. 
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (ст. 467 МК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції Закону № 5288-VІ від 18.09.2012, яка діяла на час вчинення правопорушення) якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих порушень.
Як встановлено в суді апеляційної інстанції, датою вчинення адміністративного правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_2 є 02.04.2017 року, а датою його виявлення 19.09.2019 року, коли орган, уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення, отримав інформацію про факт його вчинення, а час який сплинув з дня виявлення правопорушення та винесення судового рішення становить 8 місяців і 10 днів. 
З урахуванням наведених обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 , її задоволення та скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі про порушення митних правил. 
Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 467 (в редакції Закону України № 5288-VI від 18.09.2012 року), ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України  суд, 
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити. 
       Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції Закону України № 5288-VI від 18.09.2012 року) у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         О.П. Піскун