Ухвала
27 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 760/13615/19
провадження № 61-11950ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» про заборону здійснювати діяльність експлуатуючої організації,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт», у якому просить заборонити відповідачу здійснювати, як незалежній експлуатаційній організації, діяльність по будинку АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що у будинку АДРЕСА_1 відсутні квартири, на які не оформлено право власності. Вважає, що цим встановлено, що правомочності відповідача, як експлуатуючої організації, призначеної забудовником, з моменту переходу права власності на проінвестовані приміщення до інвесторів і державної реєстрації права власності більш, ніж на половину квартир будинку, припинилися, і спосіб управління будинком має бути визначений шляхом прийняття рішення на зборах співвласників багатоквартирного будинку.
ТОВ «Столичний комфорт», як неналежна експлуатуюча організація, нав`язує свої послуги у протиправний спосіб, чим порушує його права, а також права інших власників квартир та нежитлових приміщень, права самостійно управляти своєю власністю або передавати це право призначеним господарюючим суб`єктам за своїм вибором чи за рішенням органу місцевої влади відповідно до вимог Закону.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 03 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 09 липня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанціїзалишено без змін.
07 серпня 2020 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає, касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до вимог частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії розгляду.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Верховний Суд визнає зазначену справу малозначною, оскільки вона є справою незначної складності.
Згідно з висновками Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції. 
Доводи касаційної скарги не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховним Судом також таких випадків не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від                                       09 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» про заборону здійснювати діяльність експлуатуючої організації.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                      М. М. Русинчук
                                                                                                                                  Н. О. Антоненко
В. І. Журавель