ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Смолій І.В.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2020 року                                                                                       Справа № 826/13747/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                      Епель О.В., 
суддів:                                              Губської Л.В., Шурка О.І.,
за участю секретаря                     Лісник Т.В.,
позивача                               ОСОБА_1 ,
представника позивача          Боровика І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2020 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві

про                     визнання бездіяльності протиправною 
та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (далі - відповідач) про:
- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування позивачу в полуторному розмірі стажу за період його роботи в зоні відчуження ЧАЕС за період з 01.01.2004 по 31.05.2016 при визначенні розміру пенсії;
- зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії у полуторному розмірі стажу за період його роботи в зоні відчуження ЧАЕС з 01.01.2004 по 31.05.2016 при визначенні розміру пенсії, починаючи з 01.10.2017.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з 01.01.2004, тобто з дати набрання чинності Закону № 1058-IV, пільговий порядок обчислення стажу роботи із застосуванням полуторного розміру, застосовується виключно в момент визначення пенсійним органом наявності або відсутності в особи права на призначення пенсії. Після прийняття рішення про набуття особою права на пенсію, на стадії обчислення розміру пенсії, періоди страхового стажу вже зараховуються в одинарному розмірі.
При цьому, суд зазначив, що позивачу нарахована відповідачем доплата за понаднормовий стаж згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за 35 років, що складає 375,90 грн. та відповідає нормам чинного законодавства.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову, стверджуючи, що законодавством, норми якого було неправильно застосовано судом першої інстанції, передбачено його право на застосування при обчисленні пенсії постанови КМУ від 10.09.2008 № 831, що суд позбавив його права на вибір закону, за яким йому має бути визначений стаж для обчислення розміру пенсії, а саме Закону № 796-ХІІ.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати і ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
          Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у періоди з 13.02.1989 по 23.06.2000 та з 05.07.2000  по 31.05.2006 рок позивач працював токарем у зоні відчуження ЧАЕС повний робочий день.
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судовими рішеннями, а саме: постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.03.2013 та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013 встановлено, що позивач має право на пільгове пенсійне забезпечення та на зарахування до пільгового стажу періоду роботи в зоні відчуження ЧАЕС з 13.02.1989 по 23.06.2000 та з 05.07.2000 по 31.07.2012 у полуторному розмірі як роботу за Списком № 1.
Позивачу призначена та виплачується пенсія за віком на підставі  Закону №1058-IV та пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (робота за Списком №1).
Періоди роботи позивача з 13.02.1989 по 23.06.2000 та з 05.07.2000 по 31.05.2016 для визначення права позивача на пільгову пенсію на підставі вищевказаних судових рішень були зараховані у полуторному розмірі.
20.03.2018 та 11.06.2018 позивач звернувся до відповідача із про здійснення перерахунку його пенсії, який було проведено з 01.10.2017, із застосуванням індивідуального коефіцієнту страхового стажу в одинарному розмірі за період з 01.01.2004 по 31.05.2016.
За результатами розгляду зазначених заяв ГУ ПФУ в м. Києві листами від 30.05.2018 № 10296/02 та від 10.07.2018 № 13478/Е-11 повідомлено про відсутність правових підстав для здійснення відповідного перерахунку його пенсії та зазначено, що її розмір розраховано відповідно до норм чинного законодавства.
Крім того, органом ПФУ зазначено, що зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2004 по 31.05.2016 в одинарному розмірі, здійснено на виконання вимог статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Позивач, вважаючи своє право на перерахунок пенсії порушеним, звернувся до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №  1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою Правління ПФУ від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення №  28-2).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Положенням № 28-2 передбачено, що управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.
Статтею 5 Закону № 1058-IV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Законом № 1058-IV запроваджено поняття і визначення страхового стажу та встановлено для періоду роботи чи іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, починаючи з 1 січня 2004 року.
Так, у статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж - це період (строк), - протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток розміру мінімальної заробітної плати і розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, встановлених законом, на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).
Страховий стаж зараховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим законом (тобто, до 01 січня 2004 року), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. 
Відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, пенсії особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. А до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди даним пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
У свою чергу, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, регламентовані Законом № 796-ХІІ.
Згідно з частиною першою статті 56 Закону № 796-ХІІ час роботи (служби, в тому числі державної) по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і зоні відчуження зараховується до трудового стажу, до вислуги років: до 1 січня 1988 року - в потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (в тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги по обчисленню стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини третьої статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
У статті 25 Закону № 1058-IV у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за відповідною формулою.
Однак за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює - 1%.
11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ, яким розділ XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV доповнено пунктом 4-3, відповідно до якого зазначено пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі - 1%.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що з 01.01.2004, тобто з дати набрання чинності Законом № 1058-IV, пільговий порядок обчислення стажу роботи із застосуванням полуторного розміру, застосовується виключно у момент визначення пенсійним органом наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії. 
Разом з тим, після прийняття рішення про набуття особою права на пенсію та її призначення, на стадії обчислення розміру пенсії, періоди страхового стажу вже зараховуються в одинарному розмірі.
Іншого порядку не передбачено ані загальним Законом № 1058-IV, а не спеціальним Законом № 796-ХІІ, які є актами вищої юридичної сили у порівнянні з постановами КМУ.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем при вирішенні питання щодо призначення позивачу пенсії було розраховано його страховий стаж за період з 01.01.2004 по 31.05.2016 у полуторному розмірі, а після цього (тобто після прийняття рішення про призначення пенсії) її розмір за обчислено із зарахуванням вказаних періодів в одинарному розмірі, що відповідає вищенаведеним законодавчим вимогам.
З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що законодавством передбачено його право на застосування при обчисленні пенсії постанови КМУ від 10.09.2008 № 831, що суд позбавив його права на вибір закону, за яким йому має бути визначений стаж для обчислення розміру пенсії, а саме Закону № 796-ХІІ, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на це, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2020 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 07 липня 2020 року.

Головуючий суддя          

Судді: