Справа № 2-537/11 
Провадження № 22-ц/4808/490/20 
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М. 
Суддя-доповідач Девляшевський 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року                 м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
                       судді-доповідача        Девляшевського В.А.,
                       суддів:                Пнівчук О.В., Фединяка В.Д.,
                       секретаря                Петріва Д.Б.,
                       з участю:                приватного виконавця Витвицького В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою  ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Витвицького Володимира Васильовича у зведеному виконавчому провадженні ВП № 57579273, за апеляційними скаргами представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» та приватного виконавця Витвицького Володимира Васильовича на ухвалу Тисменицького районного суду, постановлену головуючою суддею Хоминець М.М. 14 лютого 2020 року
в с т а н о в и в:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Витвицького Володимира Васильовича у зведеному виконавчому провадженні ВП № 57579273.
Ухвалою Тисменицького районного суду від 14 лютого 2020 року в порядку забезпечення розгляду скарги постановлено до вирішення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Витвицького В.В. у зведеному виконавчому провадженні ВП №57579273 зупинити стягнення на підставі виконавчих листів Тисменицького районного суду, а саме: виконавчого листа № 2-537/11 від 05 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 у користь ПАТ «Універсал Банк» 105 748,75 доларів США, що по курсу НБУ становить 842 923,29 грн заборгованості за кредитним договором; виконавчого листа №0915/1913/12 від 07 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 у користь ПАТ «Універсал Банк» 599 124,01 доларів США, що по курсу НБУ становить 4 785 742,75 грн заборгованості по генеральному договору про надання кредитних послуг.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду, представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що привело до істотного порушення прав стягувача АТ «Універсал Банк». Зокрема, зазначає представник АТ «Універсал Банк», судом першої інстанції не враховано того, що нормами процесуального законодавства не передбачено забезпечення позову на стадії виконання рішення суду. Більш того, вказує представник стягувача, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що при розгляді скарги на дії державного виконавця суд не вправі вжити заходи забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Це відповідає п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах». Також представник апелянта зауважує, що з приводу невиконання ОСОБА_1 судових рішень 07 травня 2019 року було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019090250000168. Крім того, представник АТ «Універсал Банк» звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 не дотримано вимог щодо змісту та форми заяви про забезпечення позову. Зокрема, ОСОБА_1 не сплачено судовий збір та не додано доказів такої сплати, не зазначені пропозиції щодо зустрічного забезпечення, не зазначено захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності. Представник стягувача також зазначає, що суд першої інстанції, застосовуючи аналогію закону щодо забезпечення позову, в оскаржуваній ухвалі не вказав вид забезпечення позову, підстави його обрання та не вирішив питання щодо зустрічного позову. Посилаючись на вищенаведене, представник АТ «Універсал Банк» просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.
З аналогічних підстав на ухвалу суду від 14 лютого 2020 року у даній справі подано апеляційну скаргу і приватним виконавцем Витвицьким В.В. Окрім зазначеного вище, приватний виконавець Витвицький В.В. заперечує твердження ОСОБА_1 про проведення прокуратурою Івано-Франківської області щодо нього розслідування по факту зловживання владою, оскільки дана обставина не підтверджена жодними доказами. Посилаючись на вищенаведене, приватний виконавець Витвицький В.В. також просить скасувати оскаржену ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.
У надісланих на адресу суду відзивах скаржник ОСОБА_1 заперечує доводи апеляційних скарг представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» та приватного виконавця Витвицького В.В. Додатково ОСОБА_1 вказала, що між нею та приватним виконавцем Гнасько В.В. дійсно виник спір та існує реальна загроза примусового продажу іпотечного майна на електронних торгах за відсутності достатніх правових підстав, що підтверджується оголошенням на сайті ДП «Сетам» про проведення торгів по продажу належного їй майна, а саме нежитлових приміщень та земельних ділянок по АДРЕСА_1 . А тому, на думку ОСОБА_1 суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доцільність зупинення стягнення на підставі виконавчих листів до вирішення її скарги та правомірно зупинив стягнення. Ухвалу суду вважає законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а подані апеляційні скарги – без задоволення.
Скаржник ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 02 червня та 02 липня 2020 року, не з`явилась, хоч завчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи. При цьому, ОСОБА_1 двічі заявляла клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи їх неможливістю прибути в судове засідання у зв`язку із запровадженням особливого режиму роботи на період карантинних заходів, встановлених Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, враховуючи тривалий час розгляду даної справи, а також те, що ОСОБА_1 у відзивах виклала свої заперечення на апеляційні скарги, колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи без участі ОСОБА_1 , яка не навела поважних причин неможливості прийняття участі в засіданні апеляційного суду.
В засіданні апеляційного суду, яке 02 червня 2020 року відбувалось в режимі відеоконференції, представник АТ «Універсал Банк» апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених у ній. 02 липня 2020 року відеоконференцзв`язок з участю представника АТ «Універсал Банк» налагодити з технічних причин не було можливості. Отже, є правові підстави для розгляду справи у відсутності представника апелянта.
Приватний виконавець Витвицький В.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, додатково вказав, що у зв`язку із зупиненням стягнення на підставі виконавчих листів не відбулася реалізація з прилюдних торгів належного скаржниці ОСОБА_1 арештованого майна. Ухвалу суду вважає незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчих документів.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги представника АТ «Універсал Банк» та приватного виконавця Витвицького В.В. підлягають до задоволення з таких підстав.
Задовольняючи клопотання ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчих листів до вирішення її скарги на дії приватного виконавця Витвицького В.В., суд першої інстанції, застосовуючи аналогію закону та вирішуючи дане клопотання як заяву про забезпечення позову, прийшов до висновку про наявність підстав для зупинення стягнення на підставі виконавчих листів до вирішення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця по суті. Однак, погодитись із цими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може з огляду на таке. 
Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що на підставі виконавчого листа №2-537/11 від 05 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором №BL1443 від 18 січня 2008 року у розмірі 105 748,75 доларів США, що еквівалентно 842 923,29 грн та 3 429,50 грн судових витрат, а також виконавчого листа №0915/1913/12 від 07 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг від 08 травня 2008 року у розмірі 599 124,01 доларів США, що еквівалентно 4 785 742,75 грн та 6 759,90 грн витрат по оплаті судового збору приватним виконавцем Витвицьким В.В. було відкрито виконавчі провадження відповідно №57567983 та №57565228, які були об`єднані в одне провадження №57579273 (т. 1, а.с.14-15, 18-19).
Вважаючи неправомірною бездіяльність приватного виконавця щодо неповернення стягувачу виконавчих листів Тисменицького районного суду №2-537/11 від 05 квітня 2012 року та №0915/1913/12 від 07 грудня 2016 року відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Витвицького В.В. у вищезазначеному зведеному виконавчому провадженні ВП № 57579273 у порядку ст. 447 ЦПК України. 
Одночасно у скарзі на дії приватного виконавця Витвицького В.В. скаржниця для забезпечення розгляду скарги та недопущення порушення її прав, як боржника, просила зупинити стягнення на підставі згаданих виконавчих листів №2-537/11 від 05 квітня 2012 року та № 0915/1913/12 від 07 грудня 2016 року до вирішення скарги по суті.
Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.2 ст.149 ЦПК України).
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).
Однак, у ч.11 ст.150 ЦПК України, яка набрала чинності з 08 лютого 2020 року, вказано, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
Апеляційний суд зауважує, що із змісту скарги ОСОБА_1 , документів, які містяться в матеріалах справи та пояснень приватного виконавця Витвицького В.В. вбачається, що в межах вищевказаного об`єднаного виконавчого провадження №57579273 приватним виконавцем Витвицьким В.В. 15 січня 2019 року було ухвалено: постанову про опис та арешт належного ОСОБА_1 майна, а саме: оздоровчого комплексу «Монте Крісто», нежитлових будівель, які використовуються як ресторан та готель, домоволодіння та трьох земельних ділянок; а також 10.10.2019 року ухвалено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні для надання звіту про ринкову вартість зазначеного майна. Отже, приватним виконавцем вчинено підготовчі дії для організації проведення прилюдних торгів для продажу арештованого майна.
Також із пояснень сторін та скріншотів із сайту ДП «Сетам», які містяться в матеріалах справи (а.с.5-6), вбачається, що 02 березня 2020 року повинні були відбутись торги по продажу належного ОСОБА_2 вищеперерахованого майна.
Апеляційний суд констатує, що зупинення стягнення на підставі виконавчих листів в порядку забезпечення розгляду скарги, яке відбулося на підставі оскарженої ухвали, фактично зупинило проведення торгів, що суперечить положенню ч. 11 ст. 150 ЦПК України. Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені правові норми та застосував засіб забезпечення, який заборонений законом.
З огляду на вищезазначене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчих листів.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скаргипредставника Акціонерного товариства «Універсал Банк» та приватного виконавця Витвицького Володимира Васильовича задовольнити.
Ухвалу Тисменицького районного суду від 14 лютого 2020 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчих листів відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.
Повний текст постанови складено 03 липня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                        В.А. Девляшевський
Судді:                                                                        О.В. Пнівчук 
                                                                               В.Д. Фединяк