ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року 
м. Київ

справа № 810/3856/16
адміністративне провадження № К/9901/24091/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В., Радишевської О.Р,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами як суд касаційної інстанції справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року (суд у складі головуючого судді Василенко Г.Ю.), та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Беспалов О.О., судді: Грибан І.О., Губська О.А.) у справі №810/3856/16

І. СУТЬ СПОРУ 
1.          У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Київської митниці ДФС (далі - Київська митниця ДФС), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ ДФС України від 13 червня 2016 року №520 "Про внесення змін до наказу ДФС від 11 грудня 2015 року №978" (далі - наказ №520);
- визнати протиправним та скасувати наказ Київської митниці ДФС від 21 червня 2016 року №169 "Про введення в дію переліку змін №5 до організаційної структури та переліку змін №9 до штатного розпису на 2016 рік Київської митниці ДФС" (далі - наказ №169).
1.2          На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази є незаконними, оскільки скорочення посади першого заступника начальника Київської митниці ДФС здійснено саме з метою його звільнення з митних органів. При цьому, зауважив, що шляхом видання спірних наказів відповідачі створили штучні умови для усунення його від виконання посадових обов`язків, що суперечить вимогам чинного законодавства.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
2.          Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 27 липня 2015 року № 2254-о «Про призначення ОСОБА_1 » позивача призначено на посаду першого заступника начальника Київської митниці ДФС як такого, що успішно пройшов стажування.
3.          Наказом Державної фіскальної служби України від 11 грудня 2015 року № 978 «Про затвердження чисельності працівників територіальних органів ДФС» затверджено чисельність працівників територіальних органів ДФС митниці.
4.          Наказом Державної фіскальної служби України від 13 червня 2016 року № 520 «Про внесення змін до наказу ДФС від 11 грудня 2015 року № 978» затверджено зміни до чисельності працівників територіальних органів ДФС, згідно з якими визначено, що штатна чисельність Київської митниці ДФС становить 652 одиниці.
5.          Пунктом 2 вказаного наказу зобов`язано начальника Київської митниці ДФС Рудченка С. В. в одноденний термін надати перелік змін до організаційної структури та штатного розпису митниці.
6.          Відповідно до листа від 13 червня 2016 року № 5412/1/10-70-05-41 Київська митниця ДФС на виконання наказу від 13 червня 2016 року № 520 направила до ДФС України проект переліку змін № 5 до організаційної структури Київської митниці ДФС та проект переліку змін № 9 до штатного розпису на 2016 рік Київської митниці ДФС.
7.          13 червня 2016 року головою ДФС України Насіровим Р. М. затверджено перелік змін № 5 до організаційної структури Київської митниці ДФС, згідно з яким виведено зі структури посаду першого заступника начальника.
8.          15 червня 2016 року головою ДФС України Насіровим Р . М. затверджено перелік змін № 9 до штатного розпису на 2016 рік, згідно з яким виведено із штатного розпису посаду першого заступника начальника.
9.          Наказом Київської митниці ДФС від 21 червня 2016 року № 169 «Про введення в дію переліку змін № 5 до організаційної структури та переліку змін № 9 до штатного розпису на 2016 рік Київської митниці ДФС» уведено в дію з 21 червня 2016 року перелік змін № 5 до організаційної структури та перелік змін № 9 до штатного розпису на 2016 рік, відповідно до яких зменшено чисельність працівників Київської митниці на одну посаду з 653 до 652 одиниць шляхом виведення однієї посади - першого заступника начальника.
10.          Не погоджуючись із такими рішеннями відповідачів щодо зменшення чисельності працівників Київської митниці ДФС в частині скорочення посади першого заступника начальника Київської митниці ДФС, позивач звернувся з цим позовом до суду. 

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11.          Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
12.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що оскаржувані накази є правомірними, оскільки вони видані (затверджені) Головою ДФС у межах своєї компетенції та, відповідно, до вимог законодавства.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ І ВІДЗИВІВ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)
13.          Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове про задоволення позовних вимог.
14.          У касаційній скарзі позивач зазначив, що внесенням змін до штатного розпису Київської митниці ДФС, які відбулись на підставі наказів Державної фіскальної служби України, відповідачі штучно створили умови для усунення ОСОБА_1 від виконання службових обовязків та подальшого звільнення зі служби у митних органах на підставі рішення про скорочення штату.
15.          На думку позивача, відповідачами в порушення приписів наказу Державної фіскальної служби України від 11 січня 2016 року №17 «Про введення в дію Структур територіальних органів ДФС та затвердження методичних рекомендацій щодо їх побудови» безпідставно введено штатну одиницю заступника начальника, чим штучно створено передумови для скорочення посади першого заступника начальника. ОСОБА_1 наголошено, що визначена методичними рекомендаціями гранична чисельність посад заступників начальників, яких може мати начальник Київської митниці ДФС, є безвідносною щодо осіб, які персонально займають вказані посади та виконують свої професійні обов`язки відповідно до посадових інструкцій та розподілу обовязків. У свою чергу, посада першого заступника начальника Київської митниці ДФС, яку з липня 2015 року обіймав позивач, є чітко персоніфікованою, а, відтак, скорочення цієї посади є прихованим наказом про звільнення.
16.          Також ОСОБА_1 вказав, що його фактичне відстрочення від виконання посадових обов`язків без дотримання порядку, передбаченого Законом України «Про державну службу», Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), обмежує законне право позивача займати посаду на державній службі.
17.          Заперечень на касаційну скаргу ОСОБА_1 відповідачами подано не було.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
18.          Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
19.          Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначаються Законом України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон N 889-VIII; в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних наказів).
20.          Частиною третьою статті 43 Закону передбачено, що зміною істотних умов державної служби вважається зміна:
1) належності посади державної служби до певної категорії посад;
2) основних посадових обов`язків;
3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення;
4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу;
5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).
21.          Згідно з пунктом 1 частини першої, частини третьої статті 87 Закону підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.
22.          Частинами першою-третьою статті 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. 

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.    

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.
23.          Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 546 Митного кодексу України митниця є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і підпорядковується йому. Не допускається втручання у діяльність митниць інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Створення, реорганізація та ліквідація митниць здійснюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, визначеному законом.
24.          Відповідно до пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року N 236 (далі - Положення №236), Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.
25.          Згідно з підпунктами 2, 3, 6, 8 пунктом 5 Положення № 236 ДФС з метою організації своєї діяльності здійснює добір кадрів в апарат ДФС та на керівні посади в територіальні органи, формує кадровий резерв на відповідні посади, організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників апарату ДФС, її територіальних органів; організовує планово-фінансову роботу в апараті ДФС та її територіальних органах, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку в установленому законодавством порядку; організовує свою роботу і роботу територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління; координує та контролює діяльність своїх територіальних органів та організовує їх взаємодію з державними органами та органами місцевого самоврядування.
26.          Підпунктами 1, 11, 19 пункту 11 Положення № 236 визначено, що Голова ДФС  очолює ДФС, здійснює керівництво діяльністю Служби, представляє ДФС у відносинах з іншими органами, підприємствами, організаціями в Україні та за її межами; затверджує положення про самостійні структурні підрозділи апарату ДФС, призначає на посаду та звільняє з посади їх керівників, заступників керівників; утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, установи, організації, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посаду та звільняє з посади їх керівників, здійснює в межах повноважень, передбачених законом, інші функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери управління ДФС.
27.          Пунктами 1, 2 Положення про Київську митницю ДФС, затвердженого наказом ДФС України від 21 серпня 2014 року №62 (далі - Положення №62), передбачено, що Київська митниця ДФС є територіальним органом ДФС, який підпорядковується ДФС. Митниця забезпечує реалізацію повноважень ДФС у зоні своєї діяльності. Митниця у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_3 України, прийнятими відповідно до Конституції та Законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Мінфіну, що належать до компетенції ДФС, наказами ДФС, дорученнями Голови ДФС, його першого заступника та заступників, іншими актами законодавства.
28.          Відповідно до пунктів 12, 13 Положення №62 гранична чисельність працівників Митниці затверджується Головою ДФС. Штатний розпис, кошторис Митниці затверджує Голова ДФС.
29.          Наказом Київської митниці від 31 грудня 2015 року №55 затверджено Регламент Київської митниці ДФС (далі - Регламент).
30.          Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Регламенту митницю очолює начальник, який здійснює повноваження, визначені чинним законодавством України, положенням про Київську митницю ДФС, затвердженим наказом ДФС.
31.          Підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 Регламенту передбачено, що начальник митниці подає на затвердження Голові ДФС структуру, штатний розпис і кошторис митниці.
32.          При цьому, згідно з підпунктами 2.1.3 пункту 2.1 Регламенту кількість заступників начальника митниці встановлюється Головою ДФС.
33.          Наказом ДФС України від 11 січня 2016 року № 17 «Про введення в дію Структур територіальних органів ДФС та затвердження методичних рекомендацій щодо їх побудови» затверджено Методичні рекомендації щодо побудови організаційних структур територіальних органів ДФС (далі - Методичні рекомендації), метою яких є встановлення єдиних підходів та принципів побудови організаційних структур органів ДФС, у тому числі структури митниць ДФС, для забезпечення ефективної їх діяльності щодо виконання покладених завдань.
34.          Згідно з пунктом 2.3 Методичних рекомендацій організаційні структури митниць ДФС надаються на затвердження Голові Державної фіскальної служби України за підписом керівника органу.
35.          Пунктом 5.2 Методичних рекомендацій визначено, що кількість посад заступників начальників територіальних органів ДФС встановлюється в залежності від чисельності працівників, а саме, для митниць ДФС: до 300 одиниць - не більше 3 посад; від 301 до 900 одиниць - не більше 4 посад; понад 901 одиницю - не більше 5 посад.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
36.          08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон N 460-IX).
37.          Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
38.          Частинами першою-третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
39.          Предметом спору в цій справі є наказ ДФС України щодо зміни чисельності працівників територіальних органів ДФС та наказ Київської митниці ДФС щодо зміни штатного розпису на 2016 рік Київської митниці ДФС.
40.          Відповідно до вказаних правових норм, обов`язок щодо затвердження структури та штатного розпису Київської митниці ДФС, у тому числі визначення кількості заступників начальника митниці покладається саме на голову ДФС.
41.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом №520 змінено, зокрема, чисельність працівників Київської митниці ДФС на одну посаду з 653 до 652 та зобов`язано начальника Київської митниці ДФС Рудченка С.В. в одноденний термін надати перелік змін до організаційної структури та штатного розпису митниці. На виконання цього наказу Київською митницею ДФС підготовлено проекти переліку змін №5 до організаційної структури та переліку змін №9 до штатного розпису на 2016 рік Київської митниці ДФС, які були направлені на затвердження Голові ДФС України. Головою ДФС України Насіровим Р.М. затверджено перелік змін №5 до організаційної структури Київської митниці ДФС та перелік змін №9 до штатного розпису на 2016 рік, згідно з якими зі структури та штатного розпису Київської митниці ДФС виведено посаду першого заступника начальника.
42.          Як вбачається з переліку змін №5 до організаційної структури Київської митниці ДФС, до виведення посади першого заступника начальника, начальник Київської митниці ДФС мав п`ять заступників. Однак відповідно до вимог Методичних рекомендацій кількість посад заступників начальника Київської митниці ДФС повинна бути не більше 4 посад.
43.          Таким чином, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо правомірності наказу №520 оскільки він виданий головою ДФС у межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства. У свою чергу, наказ №169 видано начальником Київської митниці ДФС на виконання наказу №520, що також свідчить про його законність.
44.          Щодо порушення процедури звільнення позивача, про яке стверджує позивач у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.
45.          У справі, яка розглядається, фактично, відбулося припинення державної служби у зв`язку зі скороченням посади.
46.          Відповідно до вимог статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
47.          Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з 13 червня 2016 року по 27 червня 2016 року перебував у відпустці, а з 29 червня 2016 року по 27 жовтня 2016 року - на лікарняному. 10 листопада 2016 року попереджено про наступне вивільнення та запропоновано переведення на іншу посаду в Київській митниці ДФС із переліку наявних вакантних посад з посадовим окладом згідно зі штатним розписом митниці. На вказаному попередженні міститься напис позивача: «У відповідності до вимог статті 41 та 87 Закону України «Про державну службу» згоден з переведенням мене на іншу рівнозначну посаду державної служби».
48.          Таким чином, колегія суддів Верховного Суду зазначає про необґрунтованість доводів ОСОБА_1 , викладених в касаційній скарзі, щодо порушення процедури його попередження про наступне звільнення, окрім того, в справі, що розглядається, предметом спору не є наказ про звільнення позивача, внаслідок прийняття оскаржуваних наказів, позивача не було звільнено. 
49.          Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
50.          Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в цих рішеннях, тому касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

СУДОВІ ВИТРАТИ
51.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді                                                                                                        О.В. Калашнікова
                                                                                                         М.В. Білак
                                                                                                О.Р. Радишевська