П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2502/19	

Категорія: 108020200                                                                                                             
                                                                                                                                Головуючий в 1 інстанції: Мельник О. М.
                                                                                                                                Час і місце ухвалення:  м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                       
при секретарі –  Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду  від 26 лютого 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноторг-Дон” до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та  скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 16.04.19 р. №UA 504000/2019/000242/2, від 17.04.19 р. №UA504000/2019/000244/2,

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ “Техноторг-Дон” звернулося до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості  товарів №UA504000/2019/000242/2 від 16.04.2019 року, №UA504000/2019/000244/2 від 17.04.2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в  рішенні відповідач зазначив, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується у зв`язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, відсутні документи, декларантом не надано в повному обсязі витребувані митним органом додаткові документи для підтвердження митної вартості. Однак, позивач під час митного оформлення товару, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України надав вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товару і для підтвердження. Серед вичерпного переліку складових митної вартості оцінюваного товару зазначених у ч. 10 ст. 58 МК України, які не включалися у ціну товару у Позивача були лише витрати на транспортування оцінюваних товарів до митної території України, про ці витрати зазначено у довідках б/н від 11.04.2019, №27 від 17.04.2019 про транспортні витрати, які відповідачем не враховано. Не врахування митним органом положень Контракту, умов поставки та товаро-супровідних документів призвело до збільшення митної вартості товарів, що декларувалися на суму ввізного мита та суму ПДВ на загальну суму 141357,88 грн., що порушує майнові інтереси Позивача.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду  від 26 лютого 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" до Миколаївської митниці ДФС задоволено повністю. 
Визнано протиправними та скасовано рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості  товарів №UA504000/2019/000242/2 від 16.04.2019 року та №UA504000/2019/000244/2 від 17.04.2019 року.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон"  судовий збір у сумі 3437,00грн., сплачений платіжним дорученням №14536 від 23.07.2019.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Чорноморська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що позивачем не надано первинні документи щодо вартості транспортних витрат та не вказано підстав не включення до митної вартості товарів витрати або кошти на транспортування після ввезення на митну територію України. Зокрема вказано, що довідка про вартість витрат на транспортування за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, а носить лише інформативний характер. Апелянтом вказано, що для підтвердження заявлених транспортних витрат декларантом надано договір №40 від 19.02.2018 року. Проте, відомості щодо вартості перевезення оцінюваного товару декларантом надано не в повному обсязі, а саме: не надана документальна інформація щодо наявності/відсутності оплати витрат, передбачених у п3.2,3.3, 3.4,3.5,3.6, 4.3, 4.4,4.5,4.6 Договору №40. Отже вказано, що позивачем при митному оформленні товарів не надано первинні документи щодо вартості транспортних витрат після ввезення на митну територію України.
Також, апелянт посилається на те, що надана ТОВ «Техноторг-Дон» для підтвердження митної вартості комерційна пропозиція від 21.03.2018 р. містить інформацію щодо умов оплати, які розбіжні з умовами оплати, визначеними у п.3.2 контракту від 01.07.2017 року. Таким чином, за твердженнями апелянта, декларантом заявлені не повні відомості про митну вартість товарів, надані документи містять розбіжності, тому, відповідно до ч.2  ст.58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо оцінюваних товарів не застосовується.
Поряд з вищевикладеним апелянтом зазначено, що під час опрацювання митної декларації позивача автоматичною системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) були згенеровано форми контролю за кодами 105-2 "Контроль правильності визначення    митної вартості товарів" та за кодом 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".  У разі спрацюванні АСАУР інспектор не може цього ігнорувати, тому для здійснення митного контролю було витребувано документи зазначені у графі 44 митної декларації.
При цьому зазначено, що митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з довідковою інформацією та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні  Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. 
Миколаївською митницею ДФС подано клопотання про заміну відповідача Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України на її правонаступника - Чорноморську митницю Держмитслужби.
Згідно  статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019р. №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби»  утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби та реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби.
В додатку 1 вказаної Постанови серед переліку територіальних органів Державної митної служби, що утворюються, визначено Чорноморську митницю Держмитслужби, яка є правонаступником усіх прав та обов`язків Миколаївської митниці ДФС та Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі.
Таким чином, відповідно до  ст. 52 КАС України, відповідач у справі - Миколаївська митниця ДФС підлягає заміні на процесуального правонаступника - Чорноморську митницю Держмитслужби.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що 01.07.2017 року між ТОВ “Техноторг-Дон” (Позивач, Покупець) та ТОВ “ГомельІнтерТех” (Продавець) був укладений зовнішньоекономічний контракт №01/07/2017-УКР, відповідно до якого з урахуванням Специфікації №73 від 25.03.2019, та №74 від 15.04.2019 року Продавцем здійснювалась поставка товару - запасні частини до техніки на загальну суму 6542761,32 російських рублів.
Відповідно до Специфікації №73 від 25.03.2019 року Продавець поставляє Покупцю Товар на умовах FCA - Республіка Білорусь, м. Гомель, умови платежу - 100% передоплата, а згідно п. 5.1. Контракту Продавець зобов`язується поставити Товар в строк зазначений у Специфікації але не пізніше 60 календарних днів за моменту попередньої оплати за товар.
Відповідно до Специфікації №74 від 15.04.2019 року Продавець поставляє Покупцю Товар на умовах FCA - Республіка Білорусь, м. Гомель, умови платежу - протягом 30 календарних днів з моменту рахунку- фактури, а згідно п. 5.1. Контракту Продавець зобов`язується поставити Товар в строк зазначений у Специфікації але не пізніше 60 календарних днів за моменту попередньої оплати за товар.
З метою розмитнення Товару за специфікацією №73 від 25.03.2019 року, що прибув на митну територію України, Позивачем 15.04.2019 року було подано електронну митну декларацію №UA504170/2019/004852 щодо здійснення митного контролю та митного оформлення Товару - запасні частини до техніки.
17.04.2019 року з метою розмитнення Товару за специфікацією №74 від 15.04.2019 року, що прибув на митну територію України, Позивачем було подано електронну митну декларацію №UA504170/2019/004939 щодо здійснення митного контролю та митного оформлення Товару - запасні частини до техніки. Для підтвердження митної вартості Товарів були надані: контракт №01/07/2017-УКР від 01.07.2017 року; специфікації №73 від 25.03.2019, №74 від 15.04.2019 року; рахунки-фактури №00220 від 11.04.2019 року, №00221 від 15.04.2019; пакувальні листи б/н від 11.04.2019 та від 15.04.2019; автотранспортні накладні №114 від 11.04.2019, №15 від 15.04.2019; декларації про походження товару №00220 від 11.04.2019, №00221 від 15.04.2019, платіжний документ, що підтверджує вартість товару №299 від 01.04.2019; договори про перевезення №40 від 19.02.2018, б/н від 28.12.2017; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 11.04.2019, №27 від 17.04.2019; копії митних декларацій країни відправлення №14325/110419/0013335 від 11.04.2019, №14325/150419/0013947 від 15.04.2019. Митна вартість товарів за поданими митними деклараціями була заявлена за основним методом оцінки - за ціною контракту.
По митній декларації №UA504170/2019/004852 Миколаївська митниця ДФС (Відповідач) своїм листом повідомила Позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. На виконання вимог митниці Позивач надав листом б/н від 16.04.2019 комерційну пропозицію від 21.03.2019, лист щодо цін реалізації від 15.04.2019, заявку №552 від 10.04.2019, а також повідомлено про те, що страхування товару не здійснювалось, інших витрат не понесено, а інші документи відсутні, у зв`язку з тим, що не складались.
По митній декларації №UA504170/2019/004939 Миколаївська митниця ДФС (Відповідач) своїм листом повідомила Позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. На виконання вимог митниці Позивач надав листом б/н від 17.04.2019 комерційну пропозицію від 21.03.2019, лист щодо цін реалізації від 17.04.2019, заявку №770 від 12.04.2019, а також повідомлено про те, що страхування товару не здійснювалось, інших витрат не понесено, а інші документи відсутні, у зв`язку з тим, що не складались.
По митній декларації №UA504170/2019/004852 Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 16.04.2019 року №UA504000/2019/000242/2, яким визначив митну вартість задекларованого Позивачем товарів №1 та №3 за загальною ціною 3783120,60 російських рублів відповідно на підставі другорядного методу визначення митної вартості - резервного методу.
По митній декларації №UA504170/2019/004852 Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 16.04.2019 року №UA504000/2019/000242/2, яким визначив митну вартість задекларованого Позивачем товарів №1 та №3 за загальною ціною 3783120,60 російських рублів відповідно на підставі другорядного методу визначення митної вартості - резервного методу.
По митній декларації №UA504170/2019/004939 Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 17.04.2019 року №UA504000/2019/000244/2, яким визначив митну вартість задекларованого Позивачем товарів №№57, 77, 79, 81, 82, 84, 89, 92, 93, 94, 95, 96, 98,101 за загальною ціною 1019132,70 російських рублів відповідно на підставі другорядного методу визначення митної вартості резервного методу.
В рішенні про коригування митної вартості товарів №UA504000/2019/000242/2 від 16.04.2019 року, зазначено: метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується у зв`язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на страхування, навантаження), надане платіжне доручення №299 від 01.04.2019 на суму 3042523,10рос. руб. неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром згідно конкретного інвойсу №00220 від 11.04.2019 на суму 1757389,90 рос.руб., наданому при митному оформленні, що свідчить про невиконання п. 4 ч.2 ст.53 МКУ; підпис директора ОСОБА_1 на довідці від 11.04.2019 №б/н та Договорі №40 від 19.02.2018 є відмінним; декларантом не надано в повному обсязі витребувані митним органом додаткові документи для підтвердження митної вартості, надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.
Перелік додаткових документів, передбачених cт. 53 МКУ витребуваних митницею: 1) виписку з бухгалтерської документації щодо:- числових значень складових митної вартості;- оплати складових митної вартості, вартості фрахту, витрат на страхування, тари, упаковки; - витрат зазначених у пунктах 3.2,3.3, 3.4,3.5,3.6, 4.3, 4.4,4.5,4.6 Договору №40 від 19.02.2018-вартості перевезення за CMR №114 від 11.04.2019; - вартості перевезення по території України;2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;3) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; Листом від 16.04.19 №б/н декларантом повідомлено про надання документів, витребуваних митним органом, не в повному обсязі.
На підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 16.04.2019 року №UA504000/2019/000242/2 Позивач з метою випуску Товару, що декларувався у вільний обіг, 16.04.2019 року подав до митного оформлення електронну митну декларацію №UA504170/2019/004911 за якою сплатив митні платежі згідно з митною вартістю визначеної митним органом.
В рішенні про коригування митної вартості товарів №UA504000/2019/000244/2 від 17.04.2019 року Відповідачем, було зазначено: подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме відомостей щодо: вартості фрахту, витрат на страхування, тари, упаковки, маркування, витрат на навантаження. Перелік додаткових документів, передбачених cm. 53 МКУ витребуваних митницею: 1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про оренду товарів, митна вартість яких визначається; 2)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 3)рахунки про здійснення платежів третім особам на користь орендодавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) виписку з бухгалтерської документації щодо складових митної вартості (страхування, транспортних, експедиційних та витрат на демонтування); 5)каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Відповідно до листа від 17.04.19 декларант не має можливості надати інші документи крім комерційної пропозиції, ціни щодо реалізації, заявки на перевезення.
На підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 17.04.2019 року №UA504000/2019/000244/2 Позивач з метою випуску Товару, що декларувався у вільний обіг, 17.04.2019 року подав до митного оформлення електронну митну декларацію №UA504170/2019/004948 за якою сплатив митні платежі згідно з митною вартістю визначеної митним органом.
Не погоджуючись із вищенаведеним рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів позивач звернувся до суду із позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що надані позивачем документи не містять розбіжностей, наявних ознаків підробки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що була фактично сплачена за ці товари, а тому метод визначення митної вартості за ціною контракту є правильним.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.
Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної митної політики, становлять митну справу, як це передбачено у статі 7 Митного кодексу України  від 13.03.2012 № 4495-VI ( надалі - МК України).
На підставі частини 2 статті 1 МК України  Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються  Митним Кодексом,  Податковим кодексом України  та іншими законами України з питань оподаткування.
За правилами статті 49 МК України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
На підставі 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 53 МК України  документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до приписів  статті 53 МК України  митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.
За змістом частини 3  статті 53 МК України  у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
На підставі частини 5  статті 54 МК України  передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Згідно частин 5, 6  статті 53 МК України  забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до  ст.54 МК України  контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу.
За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55 цього Кодексу.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Отже, виключно у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів.
При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені  ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як слідує зі змісту приписів ч.3  ст.318 Митного кодексу України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Також, зазначене узгоджується і з проголошеними у  ст.8 Митного кодексу України  принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.
До того ж, відповідно до вимог ч.7  ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для висновку, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять інформації щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, митницею в п.33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA504000/2019/000242/2 від 16.04.2019 року вказано, що: метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується у зв`язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на страхування, навантаження), надане платіжне доручення №299 від 01.04.2019 на суму 3042523,10рос. руб. неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром згідно конкретного інвойсу №00220 від 11.04.2019 на суму 1757389,90 рос. руб., наданому при митному оформленні, що свідчить про невиконання п. 4 ч.2 ст.53 МКУ; підпис директора ОСОБА_1 на довідці від 11.04.2019 №б/н та Договорі №40 від 19.02.2018 є відмінним; декларантом не надано в повному обсязі витребувані митним органом додаткові документи для підтвердження митної вартості, надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.
В п.33 рішення ж про коригування митної вартості товарів №UA504000/2019/000244/2 від 17.04.2019 року відповідачем, було зазначено: подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме відомостей щодо: вартості фрахту, витрат на страхування, тари, упаковки, маркування, витрат на навантаження. 
Щодо зазначення в рішеннях про коригування митної вартості товарів, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: фрахту, витрат на страхування, тари, упаковки, маркування, витрат на навантаження, то колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем листом від 16.04.2019 року надіслано до митниці додаткові документи та повідомлено, що страхування товару не здійснювалося.
При цьому, якщо за твердженням декларанта, страхування не здійснювалося, то декларант не повинен доводити цей факт: декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товарів. Натомість, якщо митниця стверджує, що страхування все ж таки здійснювалося (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), то, на думку колегії суддів, саме Митниця повинна довести наявність цього факту.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що, вартість упаковки, маркування, витрат на навантаження відповідно до п.2.1 Контракту вже включені у вартість товару.
Стосовно витрат на фрахт, транспортування, то колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи , на підтвердження числового значення вказаних витрат товариство надавало митному органу довідку ТОВ «БелФорест Продукт» про транспортні витрати від 11.04.2019 р., згідно якої витрати на перевезення вантажу для  ТОВ «Техноторг-Дон»№ 114  автомобілями держ. номери НОМЕР_1 А2692В-3, по маршруту Гомель - п/п Нові Яриловичі до кордону України складають 50 доларів США.
Номери автомобілів, які вказані у довідці ТОВ «БелФорест Продукт», співпадають  із номерами, вказаними у CMR 114.
Також в матеріалах справи міститься довідка від 17.04.2019 року видана ТОВ «Техноторг- Авто» з якої також вбачається витрати по перевезенню вантажу для ТОВ « Техноторг-Дон» CMR № 115 автомобілем держ. номери НОМЕР_2 , по маршруту Гомель - п/п Нові Яриловичі до кордону України складають 800 грн.
Номери автомобілів, які вказані у довідці ТОВ  «Техноторг- Авто» співпадають  із номерами, вказаними у CMR 115.
Колегія суддів зазначає, що довідки про транспортні витрати, які надав позивач під час процедури митного оформлення товару, містять необхідну інформацію щодо складових митної вартості, зокрема витрати на перевезення до кордону України, загальна вартість транспортних витрат, повідомлення про те, що страхування товару не здійснювалось.
Крім того, колегією суддів встановлено, що 28.12.2018 року ТОВ «Техноторг- Авто» як перевізником та  позивачем як замовником укладено договір на транспортно експедиційне обслуговування, а 19.02.2018 року між ТОВ «Техноторг-Дон», як Замовником, та ТОВ «БелФорест Продукт», як Перевізником, укладено договір №40 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні.
Апелянт зазначає, що відомості щодо вартості перевезення оцінюваного товару декларантом надано не в повному обсязі, а саме: не надана документальна інформація щодо наявності/відсутності оплати витрат, передбачених у п3.2,3.3, 3.4,3.5,3.6, 4.3, 4.4,4.5,4.6 Договору №40.
Так, згідно пунктів 3.2, 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 договору № 40 перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні є обов`язками замовника. А пункти 4.3, 4.4, 4.5, 4.6 вищезазначеного договору передбачають можливість компенсації перевізнику здійснених ним додаткових витрат лише за умови їх наявності.
В свою чергу, вартість перевезення оцінюваних товарів підтверджується товаро-транспортною накладною № 114 від 11.04.2019 року, № 115 від 15.04.2019 року та довідками від 11.04.2019 року, №27 від 17.04.2019 року про транспортні витрати. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем надано всі необхідні документи на підтвердження понесених витрат на транспортування
При цьому, частиною першою  статті 54 МК України  чітко визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів  здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Позивачем, в свою чергу, на підтвердження правомірності визначення ним митної вартості товарів, надано додатково: заявки на перевезення № 552 від 10.04.2019 року та № 770 від 12.04.2019 року;  комерційна пропозиція від 21.03.2019 року листи щодо цін реалізації та  платіжне доручення в іноземній валюті №299 від 01.04.2019 року.
За таких обставин, доводи митного органу щодо не підтвердження витрат на транспортування, страхування, тари, упаковки, маркування, витрат на навантаження спростовується матеріалами справи.
Стосовно посилань митного органу на те, що надане платіжне доручення №299 від 01.04.2019 на суму 3042523,10рос. руб. неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром згідно конкретного інвойсу №00220 від 11.04.2019 на суму 1757389,90 рос. руб., наданому при митному оформленні, то колегія суддів зазначає наступне.
Так, дослідивши документи, які містяться в матеріалах справи, колегія суддів зазначає, що у наданому до митного оформлення платіжному дорученні № 299 від 01.04.2019 року у графі 70 «Призначення платежу» є посилання на контракт № 01/07/2017-УКР від 01.07.2017 року та специфікацію № 73 до цього контракту. Інвойс (рахунок-фактура) № 00220 від 11.04.2019 року та специфікація № 73від 25.03.2019 року виписані до контракту № 01/07/2017-УКР від 01.07.2017 року місять 43 позиції товарів та є ідентичними.
Посилання митного органу, що підпис директора ОСОБА_1 на довідці від 11.04.2019 №б/н та Договорі №40 від 19.02.2018 є відмінним являються безпідставними та такими що ґрунтуються виключно на  припущеннях  посадових осіб митного органу, оскільки такі твердження не підтверджено будь-якими доказами.
Крім того, що ТОВ "Техноторг-Дон" письмово повідомляв відповідача про відсутність у нього договору з третіми особами, про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерської документації, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. При цьому, колегія суддів зазначає, що такі документи згідно з частиною другою статті 53 МК України не є обов`язковими, а зокрема висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, надаються на письмову вимогу митниці виключно у випадку їх наявності у декларанта.
Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Таким чином, подані до митного оформлення документи у сукупності дають змогу ідентифікувати спірні товарні партії та містять достатні відомості про складові їх митної вартості. Зазначені митним органом підстави для сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості є необґрунтованими.
Колегія суддів зазначає, що факт ненадання позивачем додатково затребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Доводи апелянта щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів (наведені з посиланням на відповідні нормативні акти) колегія суддів  оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками і наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.
Більше того, а ні в запиті про витребування додаткових документів, ані в оскаржуваному рішенні, відповідач не зазначив, які саме числові значення складових митної вартості він не можливо встановити з поданих ТОВ «Техноторг-Дон» документів.
Також суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання відповідача на положення статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, оскільки відповідачем не наведені обставини, а також не надані докази, яким чином документи, надані декларантом, порушують чи не відповідають вимогам вказаної угоди.
В апеляційній скарзі митний орган вказує, що надана ТОВ «Техноторг-Дон» для підтвердження митної вартості комерційна пропозиція від 21.03.2018 р. містить інформацію щодо умов оплати, які розбіжні з умовами оплати, визначеними у п.3.2 контранку від 01.07. 2017 року, водночас, колегія суддів не надає оцінку таким доводам апелянта, оскільки вищенаведені обставини не вказані в п. 33 спірного рішення про коригування митної вартості як обставини прийняття цього рішення.
Так, колегія суддів не надає правову оцінку доводам апелянта стосовно нових розбіжностей, які не зазначались останнім при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки це суперечить принципу верховенства права в частині забезпечення правової передбачуваності та правової визначеності, та не може бути причиною виникнення сумніву у задекларованій позивачем митній вартості товару, оскільки на стадії декларування товару вони не були заявлені.
Отже, враховуючи наведене та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, що надавались позивачем митному органу, колегія суддів робить висновок, що сукупність таких документів чітко ідентифікує оцінюваний товар, документи не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, і підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.
Митний орган не спростував дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, , а також не довів об`єктивну неможливість перевірити вартість операції на підставі наданих позивачем документів, а тому помилково прийшов до висновку про неможливість підтвердити складові частини митної вартості товару.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено, тобто основні документи містили всі необхідні числові дані для визначення вартості, зазначеної в вантажній митній декларації, а тому правомірно скасував  рішення про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,  316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
                                           
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення  Миколаївського окружного адміністративного суду  від 26 лютого 2020 року залишити без змін .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення
                                                                     Повний текст постанови складено та підписано 09 липня 2020 року. 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова