УХВАЛА
 
23 червня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 495/3183/18
провадження № 51-1887 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 серпня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 січня 2020 року.
Обставини справи
1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тесси Хмельницького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за частиною 2 статті 15, пунктом 1 частиною 2 статті 115 з урахуванням вимог статті 68 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання на строк 10 років позбавлення волі, частиною 1 статті 115 КК до покарання на строк 11 років позбавлення волі. Відповідно до частини 1 статті                         70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 11 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 12340 грн та моральну шкоду – 500000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення комплексної експертизи зброї та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 93-Б\277Х від 12 лютого 2018 року в сумі 3432 грн.
2. Згідно оскаржуваного вироку, 12 листопада 2017 року о 19:00, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у неприязних відносинах із сусідами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 навмисно, з метою вбивства, взявши з собою двоствольну мисливську рушницю марки «ИЖ-58-МА», яка зберігалась у нього без відповідного дозволу, споряджену двома мисливськими патронами з дробом, підійшов до паркану приватного будинку, де останні мешкають, та, чуючи на подвір`ї розмову між ОСОБА_8 та                                         ОСОБА_9 , які сиділи на дивані біля кухні за навішеним відрізком гідробар`єрної плівки, здійснив перший постріл у їх сторону, внаслідок чого поранив потерпілого ОСОБА_9 , та одразу ж здійснив другий постріл, яким влучив у ОСОБА_8 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, від яких останній помер.
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на частину 1                                                                  статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
4. На обґрунтування своєї позиції захисник зазначає, що відповідно до                                                  статті 376 КПК, проголошення судового рішення відноситься до стадії судового провадження і на ньому участь захисника є обов`язковою. Судове засідання                              13 серпня 2019 року, у порушення вимог частини 1 статті 52, частини 5                               статті 12 КПК, здійснено за відсутності захисника.
5. Також сторона захисту зазначає, що органом досудового слідства не проведено судово-балістичної експертизи з метою встановлення обставин застосування вогнепальної зброї засудженим, внаслідок чого зазначені у вироку докази не підтверджують наявність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого статтею 115 КК.
6. Захист вважає, що огляд місця події є недопустимим доказом, оскільки проводився без власника приміщення, без ухвали слідчого судді, у протоколі огляду не вказано ім`я, по-батькові слідчого і спеціаліста, характеристик технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні огляду, тому є недопустимою й проведена з використанням незаконно вилучених доказів експертиза № 93-Б/277-Х від 12 лютого 2018 року.
7. Також сторона захисту зазначає, що дії засудженого мали кваліфікуватися за статтею 119 КК, як вбивство через необережність, оскільки в оскаржуваному вирку не вказано мотиву замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_9 . Крім того, не доведено стан алкогольного сп`яніння, оскільки у провадженні відсутній протокол огляду на стан алкогольного сп`яніння.
8. Водночас захисник завертає увагу Суду на безпідставність стягнення моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 .
9. На думку сторони захисту, суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без змін, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не відповідає вимогам статті 404, 419 КПК.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень, убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424–428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника                           захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від                         13 серпня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 січня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                   ОСОБА_3