П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/1028/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
26 серпня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Матохнюка Д.Б. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,
позивача: ОСОБА_1 ,      
представника позивача: Саламановича О.Г.,
представника відповідача: Любимової К.М.,            

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року  (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішень, 
В С Т А Н О В И В :
в вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Чернівецькій області, в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби  України в Чернівецькій області від 31.10.2018 року за № 973126/2466611098, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 18.09.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 № 2 від 18.09.2018 року;
- стягнути з відповідача судові витрати.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідач вважає, що податковим органом у відповідності до чинного податкового законодавства прийнято оскаржуване рішення, у зв`язку із ненаданням позивачем первинних документів щодо транспортування придбаних будівельних матеріалів, документів щодо підтвердження  відомостей про трудові відносини з найманими працівниками для виконання робіт з влаштування фасаду, звітності за формою 20-ОПП "повідомлення про об`єкти оподаткування, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність".
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.
В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції - скасувати.
Представник позивача та позивач в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 код РНОКПП: НОМЕР_1 з 04.07.2018 року перебуває на обліку у ГУ ДФС у Чернівецькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Види діяльності: КВЕД 43.91 Покрівельні роботи (основний); КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель та інші. (а.с.83-86)
14.09.2018 року між позивачем та Товариством  з обмеженою відповідальністю "ОБРА КОНСТРАКШН ГРУП" в особі Львівської філії ТОВ "ОБРА КОНСТРАКШН ГРУП", від імені якої діє директор Жук Андрій Юрійович укладено договір підряду №14/09/18ф від 14.09.2018 року, за умовами якого підрядник зобов`язується виконати роботи з влаштування фасаду в багатоквартирному житловому будинку, що споруджується за адресою: АДРЕСА_2 (будівельна адреса), а замовник  зобов`язується прийняти роботи  та оплатити їх.   
Відповідно до пункту 4.2. Договору розрахунки за виконанні роботи проводяться в безготівковій  формі шляхом перерахування  коштів на поточний рахунок  підрядника. 
Пунктом 4.2.1. Договору передбачено, що замовник  протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання  відповідного рахунку  від підрядника  проводить передоплату у розмірі 757349, 91 грн (в т.ч. 20% ПДВ).
Договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань своїх зобов`язань.  (а.с.12-14)
Судом досліджений кошторис по влаштуванню фасаду в багатоквартирному житловому будинку, що споруджується за адресою АДРЕСА_2 .(а.с.15) 
Зі змісту рахунку на оплату № 01 від 17.09.2018 року вбачається, що вартість робіт з влаштування фасаду в багатоквартирному житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 відповідно до п. 4.2.1. договору підряду № 14/09/18ф від 14.09.2018 року становлять всього в сумі 757349,94 грн (в тому числі ПДВ 126224,99 грн)  (а.с.16)
Відповідно до виписки банку від 18.09.2018 року позивачем отримано на розрахунковий рахунок кошти за надані послуги.  
Судом встановлено, що вказана "перша подія" й стала підставою для виконання позивачем свого обов`язку щодо складення та скерування на реєстрацію податкової накладної № 2 від 18.09.2018 року.
Так, судом першої інстанції були дослідженні наступні первинні документи, зокрема:
- договір купівлі - продажу будівельних матеріалів  від 24.09.2018 року укладений між позивачем та ТОВ "Пікбуд. ЛТД". (а.с. 17)
- платіжні доручення до вищевказаного договору № 8, № 9, №10 , що підтверджують оплату будівельних матеріалів; рахунок про оплату № 53 від 24.09.2018 року, видаткова накладна № 724 від 30.09.2018 року, виписки банку. (а.с.18-20) 
-  товарно - транспортна накладна №  08  від 30 вересня 2018 року зі змісту якої встановлено, що  автомобільний перевізник  ПП ОСОБА_2 доставив вантаж позивачу за адресою АДРЕСА_2.
- субпідрядний договір № СДП/18/09/18  від 18.09.2018 року укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_3 ;(а.с.25-26)
- субпідрядний договір № СДП/18/09/18  ві20.09.2018 року укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_4 (а.с.27-28)
- акти виконаних робіт №1, 2, 3, 4, 6, 7, 9, 9/1 на влаштування фасаду в багатоквартирному житловому будинку, що споруджується за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.76-82)
Позивачем складено податкову накладну на загальну суму 757349,94 грн (в тому числі 126224,99 ПДВ) та 11.10.2018 року подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а.с.33)
12.10.2018 року позивачем отримано  квитанцію № 1 ДФС України, згідно якої вбачається, що документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового Кодексу України, реєстрація ПН/РК № 2  від 18.09.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6. Критеріїв ризикованості платника податку.    
Згідно квитанції від 31.10.2018 року податкову накладну доставлено до центрального рівня ДФС України. Комісією ДФС прийнято рішення  № 973126/2466611098 від 31.10.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 18.09.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а.с. 37, 29)
Згідно рішення комісії ДФС України № 973126/2466611098 від 31.10.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 18.09.2018 року в ЄРПН, зазначена підстава: "Ненадання платником податку копій документів. Первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. 
Додаткова інформація: Не надано первинні документи щодо транспортування  придбаних будівельних матеріалів. Також не надано документи щодо підтвердження відомостей  про трудові відносини з найманими працівникам для виконання робіт з влаштування фасаду. Крім того, не подано звітність за формою 20-ОПП "Повідомлення про об`єкти оподаткування, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність." (а.с.30-31)
09.11.2018 року позивачем подано пояснення до скарги на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з вимогою скасувати рішення комісії. (а.с.23-24)
19.11.2018 року комісією з питань розгляду скарг прийнято рішення №44942/2466611098/2, яким скаргу позивача  залишено без задоволення, а рішення комісії ДФС без змін. (а.с.29)  
Вважаючи дії відповідачів протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та Товариством  з обмеженою  відповідальністю "ОБРА КОНСТРАКШН ГРУП", відповідач не мав правових підстав для відмови в реєстрації податкової накладної.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Податковий кодекс України (надалі - ПК України) є спеціальним з питань оподаткування, та встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Згідно з пп."а, б" п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;
Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Згідно п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
За приписами п. 201.16 ст. 216 ПК України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Аналогічні норми містить пункт 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в  порядку  та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної  норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року N 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.
Згідно з вимогами п. 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок N 177), у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.
Як вбачається з п. 5 Порядку N 177, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Згідно з вимогами п. п. 6 та 7 Порядку N 177 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;
2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.
Вимоги п. 6 та п. 7 Порядку N 177 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.
Як вже зазначалось вище, реєстрацію поданої позивачем податкової накладної зупинено через те, що податкова накладна відповідає вимогам п. п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.
Таким чином, зупиняючи реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідачем застосовано загальне формулювання.
Вказане свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з неоднозначних підстав.
Відповідно до вимог п. 12 та 13 Порядку N 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій (ї) ризиковості платника податку та/або критерій (ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно з вимогами п. 14 Порядку N 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до вимог п. 21 Порядку N 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.  
Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Надаючи правову оцінку безпосередньо оскаржуваному рішенні за №973126/2466611098 від 31.10.2018  року про відмову в реєстрації податкових накладних, судова колегія зазначає, що вказане рішення не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, а лише містить загальну інформацію про ненадання платником податку копій документів (первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі  рахунків фактури/інвойсів, актів приймання - передачі товарів (робіт - послуг) з урахуванням  наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків). Додаткова інформація: не надано первинні документи щодо транспортування  придбаних будівельних матеріалів. Також не надано документи щодо підтвердження відомостей про трудові відносини з найманими працівниками для виконання робіт з влаштуванням фасаду. Крім того, не подано звітність за формою 20-ОПП "Повідомлення про об`єкти оподаткування, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність ".
Апеляційний суд вважає, що позивачем надано первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій (докази придбання, транспортування, зберігання ТМЦ та надання послуг), а саме: договір купівлі-продажу, платіжні доручення, виписки банку, рахунок на оплату, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, сертифікати відповідності, копії договорів субпідряду, акти виконаних робіт.
Стосовно посилання апелянта на не надання відомостей про трудові відносини позивача з найманими працівниками для виконання робіт з влаштування фасаду, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки для виконання фасадних робіт укладено договори субпідряду з іншими фізичними особами-підприємцями (копії яких містяться в матеріалах справи). Відтак, потреби у найманих працівниках не було.
Також судова колегія вважає, що податковим органом безпідставно вимагалось подати звітність за формою 20-ОПП до ДФС, оскільки позивач у своїй господарській діяльності (надання послуг у сфері будівництва) не використовує офісні та складські приміщення, а придбані будівельні матеріали зберігав безпосередньо на будівельному майданчику, що в свою чергу не спростовано, а також і не заперечувалось відповідачем.
Відтак, господарська операція, за результатами якої видана податкова накладна №2 від 18.09.2019 року, носить реальний характер. Позивач, на момент здійснення такої господарської операції мав достатні технічні, людські та матеріальні ресурси.
При цьому, вказані документи також відповідно до повідомлень про надання пояснень та копій документів згідно переліку надавались і відповідачу.
На думку суду, факт зупинення і відмови в реєстрації податкової накладної не спростовує, а ні факту здійснення платником податків господарської операції, а ні факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні.
Таким чином, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та Товариством  з обмеженою відповідальністю "ОБРА КОНСТРАКШН ГРУП", відповідач не мав правових підстав для відмови в реєстрації податкової накладної, а відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкових  накладних  в ЄРПН прийняте не у спосіб визначений законом, а тому є протиправним та підлягає  скасуванню.
З огляду на протиправність оскаржуваного рішення відповідача, а також те, що вказаними рішеннями порушено права і інтереси позивача, вимога зобов`язального характеру також підлягає задоволенню.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  27 серпня 2020 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Шидловський В.Б.    Матохнюк Д.Б.