ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3860/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
секретар судового засідання: Новошицька О.О.
за участю:          представника позивача: Безрукової Світлани Олександрівни;
                              представника відповідача: Ванюшанік Ганни Сергіївни
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал Сервіс» 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2019 (головуючий суддя Сацький Р.В., повний текст складено 28.12.2019)
в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал Сервіс» до відповідача Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ “Індустріал Сервіс” звернувся до суду 08.0.2019 року з адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив: 
- визнати протиправними та скасувати наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача №2627 від 24.07.2019 року.
Позов обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно прийнято наказ №2627 від 24.07.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “Індустріал Сервіс”, оскільки з запиту контролюючого органу про надання інформації вбачається відсутність доказів, документів, фактів, які б свідчили про можливі порушення платником податків по  даткового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиван  ню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, конт  роль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби або про проведення зустрічної перевірки. Зазначає, що у вказаному запиті поряд з конкретним переліком документів зазначаються абстракті дані не підтверджені документально. У запитах відповідач не вказав правову підставі, тому не обґрунтував запитувані вимоги. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2019 в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, обґрунтовано тим, що відповідачем було надано докази та пояснення в чому саме полягали порушення податкового законодавства саме з боку позивача і з приводу яких платник податків повинен був дати відповідні  пояснення.  Суд першої інстанції також зазначив, що п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України встановлено вимоги до змісту наказу на проведення перевірки, а саме наказ має містити дату видачі, найменування контролюючого органу та ін., при цьому оскаржуваний наказ відповідає вищезазначеним вимогам. Судом першої інстанції не взято до уваги доводи позивача про ініціювання перевірки за адресою засновників, оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Індустріал - сервіс" зареєстрований за юридичною адресою м. Запоріжжя, АДРЕСА_1 . Професора Толока АДРЕСА_2 буд АДРЕСА_3 27 - А, кв. 50. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій/рішень покладається на відповідача (суб`єкта владних повноважень). Вважає, що в запиті зазначаються абстракті дані не підтверджені документально, не вказано правову підставі та не обґрунтовано запитувані вимоги. Зазначає, що на запити були надані підприємством відповіді з 157-ми додатками. В запитах не були наведені порушення норм законодавства, які були допущені підприємством, які саме недостовірні дані були виявлені у податкових деклараціях. Посилається на те, що перевірка не проводилася, оскільки в силу заборони закону вона не могла бути проведена. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
В судовому засіданні від 11.03.2020 року, що відбулося за участю  представника позивача (Безрукової С.О.) були надані пояснення щодо суті спору. 
У зв`язку з епідеміологічною ситуацією в Україні та оголошенням карантину, розгляд справи в судовому засіданні відкладався. 
Матеріали справи містять пояснення по справі, що підписані Головним державним інспектором сектору правового забезпечення ГУ ДФС у запорізькій області Олегом Вінніченком, які надійшли на адресу Третього апеляційного адміністративного суду 10.06.2020 року (згідно витягу з реєстру ОСОБА_1 є підписантом та діє в судах України без окремого доручення керівника, самопредставництво суб`єкта владних повноважень з правом посвідчення копій документів). В письмових поясненнях зазначено, що на адресу позивача поштою надіслано запит від 10.05.2019 року №26736/10/08-01-14-06-11 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)». Вказує, що підставою для надіслання запиту слугувало те, що контролюючим органом було проведено аналіз даних та встановлено оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки відсутнє реальне/законне джерело походження (введення в обіг при первинному продажі) товару/робіт, а саме було проведено аналіз податкової декларації з податку на додану вартість №9195259985 від 18.10.2016 року за вересень 2016 р., №9195259960 від 18.10.2016 за вересень 2016 року та №9270488852 від 28.02.2017 року за 2016 рік, поданих за основним місцем обліку, даних єдиного реєстру податкових накладних за період з дня реєстрації підприємства та іншої податкової інформації. Зазначає, що в запиті вказано на підставі чого та якої саме інформації був надісланий запит, а також є перелік документів, які необхідно надати аби усунути сумнів щодо реальності здійснення операцій. Також вказує, що на адресу позивача поштою надіслано запит від 22.05.2019 року №28911/10/08-01-14-09-11 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)». Позивачем було надано документи по операціям з контрагентами, які вказані в запиті, проте пояснень щодо здійснення господарських операцій не було надано. Зазначає, що позивач міг скористатися правом, наданим ст. 81 ПКУ та не допустити відповідача до перевірки, проте позивач допустив до пере6вірки відповідача, на підставі чого було здійснено перевірку. 
Представники сторін в судовому засіданні 10.06.2020 року підтримали свої позиції, викладені в апеляційній скарзі та в письмових поясненнях.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу позивача поштою надіслано запит від 10.05.2019 №26736/10/08-01-14-06-11 “Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)”.
Листом від 26.06.2019  №0626-1 ТОВ “Індустріал Сервіс” надано документи на запит, проте інформації або пояснень щодо здійснення господарської операції з ТОВ “Ремонтний центр “ПЕРОС”. Так листом не усунуті сумніви щодо реальності здійснення операцій.
ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу позивача поштою надіслано запит від 22.05.2019 №28911/10/08-01-14-09-1 “Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)”.
Листом від 26.06.2019 №0626-2 ТОВ “Індустріал Сервіс” надано документи на запит, проте інформації або пояснень щодо здійснення господарської операції з ТОВ “Псьол ЛТД”, ТОВ “ВАТЕРБРИК”, ТОВ “БРУТЕКС”. 
24.07.2019 контролюючим органом видано наказ №2627 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ “Індустріал Сервіс” з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні господарських відносин з контрагентами за період 2016 р. та податку на додану вартість за вересень 2016 року, грудень 2018 р. при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ “РЦ ПЕРОС”, ТОВ “ВАТЕРБРІК”, ТОВ “БРУТЕКС” та в частині подальшої реалізації контрагентам-покупцям. Тривалість перевірки - 5 робочих днів починаючи з 29.07.2019.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача (суб`єкта владних повноважень) чітко визначені Конституцією та законами України.
Предмет даного спору торкається правомірності/не правомірності прийняття відповідачем Наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача №2627 від 24.07.2019 року в силу нечіткості викладення податковим органом запитів, які були адресовані позивачу та на які позивач надав відповіді.
Колегія судів апеляційної інстанції бере до уваги, що по зазначеним правовідносинам  21.02.2020 р. постановою у справі №826/17123/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про необхідність відступити від вже сформованої правової позиції Верховного Суду щодо правових наслідків процедурних порушень, допущених контролюючим органом під час призначення та проведення відповідної виїзної або фактичної перевірки.
Так, Верховний Суд в Постанові від 21.02.2020 р. у справі №826/17123/18 дійшов висновку, що в тому випадку, коли контролюючий орган провів перевірку на підставі наказу про її проведення та за результатами такої перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії був реалізований його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції, в силу ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в зазначеній постанові  Верховного Суду та з метою встановлення істини у справі досліджує, чи була по суті здійснена перевірка позивача.
          Зокрема, позивач, в позовній заяві, зазначає про те, що перевірка не проводилася, оскільки в силу закону вона не могла бути проведеною.
        Водночас відповідач в письмових поясненнях, що подані до суду апеляційної інстанції  зазначає, що перевірка проведена та прийняті податкові повідомлення рішення від 04.11.2019 року. 
          Для встановленні істини у справі суд має дослідити докази, на які посилаються сторони.
       При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять будь-яких доказів про проведення перевірки відповідачем у період, що зазначено в  Наказі про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки №2627 від 24.07.2019 року (а.с. 25). 
          Так, спірний наказ вказує, що перевірка має бути проведена з 29 липня 2019 року тривалістю 5 робочих днів. 
     Однак матеріали справи не містять акту перевірки, не місять податкових повідомлень-рішень, що були прийняті на підставі висновків перевірки.
          Отже, відповідачем не доведено належними доказами, що перевірка відбулася у відповідний період.  
           При цьому, саме на відповідача (суб`єкта владних повноважень) в силу ч. 2 ст. 77 КАС України покладається обов`язок доведення правомірності  його дій/рішень.
           В силу зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що позивач звернувся до суду з позовом про оскарження наказу про проведення перевірки  №2627 від 24.07.2019 року - 08.08.2019 року (а.с. 5), при цьому, позов передано поштовим зв`язком 06.08.2019 року (а.с. 26).  
          Виходячи з того, що в Наказі №2627 від 24.07.2019 року зазначено, що перевірка проводиться з 29 липня 2019 року, то саме з цієї дати позивач дізнався про порушення своїх прав, та вирішив реалізувати своє право на захист в судовому порядку, оскільки матеріали справи не містять даних, що позивач був ознайомлений з наказом раніше.
     При цьому, звертаючись до суду поштовим зв`язком 06.08.2019 року щодо оскарження Наказу №2627 від 24.07.2019 року, позивач не порушив строку звернення до адміністративного суду для оскарження дій/рішень суб`єкта владних повноважень, що передбачені ст. 122 КАС України.
         Оскільки позивач звернувся до суду поштовим зв`язком 06.08.2019 року щодо оскарження Наказу №2627 від 24.07.2019 року, то можна дійти висновку, що позивач своєчасно реалізував своє право на судовий захист, передбачене ст. 5  КАС щодо оскарження зазначеного наказу. 
          Водночас, посилання відповідача на існування податкових повідомлень-рішень від 04.11.2019 року не є обґрунтованим, оскільки на час звернення позивача до суду (03.08.2019) зазначених податкових повідомлень-рішень не існувало. 
        Отже, не можна дійти висновку, що на час звернення позивача до суду з позовом про оскарження Наказу №2627 від 24.07.2019 року, цей наказ, як акт індивідуальної дії був реалізований його застосуванням, оскільки матеріали справи не містять відповідний акт перевірки, який має бути прийнятий за наслідками Наказу №2627 від 24.07.2019 року.
        Позивач зазначає, що перевірка на підставі Наказу №2627 від 24.07.2019 року не проведена, при цьому, відповідач зазначає, що така перевірка проведена, - суд апеляційної інстанції надає оцінку зазначеним аргументам сторін, виходячи з наявності доказів в матеріалах справи. Оскільки матеріали справи не містять доказів, що підтверджують проведення перевірки, то відповідачем не доведено, що спірний наказ, як акт індивідуальної дії був реалізований його застосуванням.
          Досліджуючи підстави для прийняття контролюючим органом Наказу №2627 від 24.07.2019 року, колегія суддів апеляційної інстанції вважає а необхідне зазначити, що відповідно до пункту   75.1   статті   75 Податкового кодексу України   контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
         При цьому, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності чітко визначених підстав, встановлених ст. 78 ПКУ.
         Зокрема, пунктом 78.1.4 ст. 78 ПКУ, передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальне підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних на відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
    Позивач зазначає, що в запитах контролюючого органу, що були адресовані позивачу, не було чітко вказано, які саме документи слід надати, щоб усунути сумніви податкового органу.
         Матеріали справи містять запити контролюючого органу:
-          від 10.05.2019 №26736/10/08-01-14-06-11 про подання інформації та її документального підтвердження (а.с. 11-14);
-          від 22.05.2019 року №28911/10/08-01-14-09-1 про подання інформації та її документального підтвердження (а.с. 18-20).  
       Також матеріали справи містять підтвердження, що позивачем на зазначені запити були надані відповідачу відповідні документи (а.с. 16-17, 22-24). 
         Надаючи оцінку зазначеним запитам щодо чіткості їх викладення, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
        абзацом 1  п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Абзацом 3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України визначено, що письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків за наявності хоча б однієї з вказаних у цьому пункті підстав: 
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до    статті 39    цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
При цьому, абзацами 2 - 5 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України передбачено, що такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, містити чітко визначені обставини, які свідчать про порушення платником податків вимог податкового законодавства, бути оформленим у відповідності до закону, а також, містити печатку контролюючого органу.
Обов`язок платника податків із надання запитуваної інформації виникає виключно за умови оформлення запиту згідно з вимогами пункту   73.3   статті   73 Податкового кодексу України.
Позивач зазначає, що через не чіткість викладення контролюючим органом запитів, виникли обставини, які призвели до непорозуміння щодо документів, які слід було надати позивачу до контролюючого органу для усунення сумніві контролюючого органу.
Нам думку колегії суддів апеляційної інстанції вимога позивача щодо чіткості викладення запиту та відповідність його вимогам пункту   73.3   статті   73 Податкового кодексу України – є справедливою, оскільки нечіткість викладення вимоги запиту маже призвести до нових спірних правовідносин та непорозумінь між платником податків та контролюючим органом.
В постанові Верховного Суду від 26.02.2019 р. у справі №826/9082/15 (в якій розглянуто подібні правовідносини) зазначено, що відсутність печатки контролюючого органу в запиті про надання інформації, не зазначення в ньому підстав для направлення або вказівки непередбачених підстав, недотримання інших вимог є порушенням порядку його оформлення (складання), що в свою чергу призводить до виникнення у платника податків права не надавати запитувану інформацію.
В запитах контролюючого органу від 10.05.2019, від 22.05.2019 зазначається, що підставою надання запиту є отримана відповідно до п. 72.1 ст. 72 Податкового кодексу України податкова інформація, за результатами якої виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (а.с. 11-14, 18-20). 
Чи є вказане зазначення достатнім в розумінні вимог пункту   73.3   статті   73 ПКУ  для висновку, що відповідач (як суб`єкт владних повноважень) діяв у відповідності до вимог закону.                                                                                                                             
На думку колегії суддів апеляційної інстанції відповідачем не в повному обсязі виконано вимоги зазначені в пункті 73.3 статті 73 ПК України, оскільки право контролюючого органу на надіслання платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження виникає у разі, коли за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, саме тим платником податків, якому надсилається запит, а по-друге, така інформація має бути добута в установленому законом порядку.
ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу позивача поштою надіслано запит від 10.05.2019 №26736/10/08-01-14-06-11 про надання інформації та їх документального підтвердження (а.с. 11-14).
Підставою для надіслання запиту слугувало те, що контролюючим органом було проведено аналіз даних та встановлено оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки відсутнє реальне (законне) джерело походження (ведення в обіг при первинному продажі) товару (робіт, послуг), а саме було проведено аналіз податкової декларації з податку на додану вартість №9195259985 від 18.10.2016 за вересень 2016 р., №9195259960 від 18.10.2016 за вересень 2016 року та №9270488852 від 28.02.2017 за 2016 рік, поданих за основним місцем обліку, даних єдиного реєстру податкових накладних за період з дня реєстрації підприємства та іншої податкової інформації.
Однак, оскільки позивач не є тією особою, яка ввела в обіг товар при первинному продажі, то не можна остаточно вказати, що саме позивачем порушені вказані контролюючим органом норми.
Водночас, відповідальність за порушення податкової дисципліни контрагентом позивача не може бути покладена безпосередньо на позивача. 
ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу позивача поштою надіслано другий запит від 22.05.2019 №28911/10/08-01-14-09-1 про надання інформації та її документального підтвердження (а.с. 18-20).
Підставою для надіслання цього запиту слугувало те, що контролюючим органом було проведено аналіз даних та встановлено оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки відсутнє реальне (законне) джерело походження (ведення в обіг при первинному продажі) товару (робіт, послуг), а саме було проведено аналіз податкової декларації з податку на додану вартість №938066311 від 21.01.2019 за грудень 2018 р., №9308066330 від 21.01.2016 за грудень 2018 року та податкової декларації з податку на прибуток №9310986450 від 27.02.2019 за 2019 рік, поданих за основним місцем обліку, даних єдиного реєстру податкових накладних за період з дня реєстрації підприємства та іншої податкової інформації. 
Однак, запит від 10.05.2019 №26736/10/08-01-14-06-11 і запит від 22.05.2019 №28911/10/08-01-14-09-1 не містять зазначень, які саме порушення чинного законодавства було здійснено позивачем та які саме недостовірні дані були виявлені у податкових деклараціях, поданих позивачем. 
Водночас, виконання позивачем вимог запитів (листи від 26.06.2019 року №0626-1 №0626-2 не надає підстави для висновку, що запити відповідають вимогам пункту   73.3   статті   73 ПКУ (а.с. 16-17, 22-24).
Запит від 10.05.2019 №26736/10/08-01-14-06-11 і запит від 22.05.2019 №28911/10/08-01-14-09-1 містять зазначення, що контролюючий орган просить інформацію та її документальне підтвердження надати відповідно до вимог статті 42 ПКУ; вказано наслідки невиконання законних вимог контролюючого органу, а саме проведення документальної позапланової перевірки, передбаченої  ст. 78 ПКУ.
У вказаних запитах відповідач просить надати інформацію і її документальне підтвердження, що підтверджують господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій і розрахунків що здійснювалися з ТОВ «Ремонтний центр «Перос», ТОВ «Псьол ЛТД», ТОВ «Ватербрік», ТОВ «Брутекс».
При цьому, позивачем надано відповідь на зазначені запити (зокрема з 157-ми додатками). 
Натомість, відповідачем не зазначено, які саме документи позивачем не були надані на запит, а саме, не зазначено, які конкретно документи, що запитувалися контролюючим органом не надані позивачем; в запиті відсутня інформація про наявність виявленої недостовірності даних у податкових деклараціях, поданих позивачем, при цьому контролюючий орган не просив надати інформацію для спростування вказаної недостовірності.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що запити контролюючого органу повинні мати чіткий перелік документів, які контролюючий орган витребує для усунення сумнів щодо реальності здійснення операцій, оскільки не чітке викладення вимог може спричинити додатковий спір та непорозумінні між платником податків та контролюючим органом.
Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою підтвердження правомірності дій/рішень суб`єкта владних повноважень. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування рішень суб`єкта владних повноважень.
Слід також зазначити, що можливе порушення контрагентом податкової дисципліни не може свідчити про порушення позивачем податкової дисципліни.
Отже, при направленні запиту контролюючий орган повинен навести факти, що свідчать про порушення саме позивачем вимог податкового, валютного законодавства, а не іншою особою. 
Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що відповідачем виконано зазначену  вимогу.
З приписів ч.1    ст. 2 КАС України, згідно яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В  силу ч.2    ст.2 КАС України    у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: 
- чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України; 
- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 
- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); 
- добросовісно; 
- розсудливо; 
- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 
- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 
- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 
- своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, з урахуванням того, що запити, направлені позивачу не в повному обсязі відповідали вимогам пункту   73.3   статті   73 ПКУ, не можна дійти висновку, що відповідач прийняв рішення (Наказ №2627 від 24.07.2019 року про проведення позапланової виїзної перевірки) добросовісно та з врахування пропорційності, зокрема дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що в свою чергу є підставою для скасування такого рішення.
При цьому, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначене, що призвело до помилкових висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.
Суд першої інстанції зазначив, що платником податків письмово листом від 26.06.2019 №0626-1 надано відповідачу документи на запит, проте інформації або пояснень щодо здійснення господарської операції з ТОВ “Ремонтний центр “ПЕРОС” не надано, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що листом від 26.06.2019 №0626-1 не усунуті сумніви щодо реальності здійснення операцій.
З цього приводу колегія апеляційної інстанції зазначає, що чітко встановленої вимоги надати інформацію або пояснення щодо здійснення господарської операції з ТОВ “Ремонтний центр “ПЕРОС” запит не містить.
Згідно з п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово- господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформрці пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання (ві законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а так- фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 78.1.1 та пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що в письмовому запиті контролюючого органу про надання пояснень та їх документального підтвердження має бути зазначено порушення цим платником податків відповідного валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та відповідно виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію.
Підпунктом 20.1.14 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів. Наведений законодавчий припис кореспондується з положеннями п. 73.3 ст. 73 цього ж Кодексу.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Наказі №2627 від 24.07.2019 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Індустріал Сервіс» зазначено, що підставою для такої перевірки стало не спростування недостовірних даних, шо містяться у податкових деклараціях податку на прибуток за період 2016.2018 року та податку на додану вартість за період вересень 2016, грудень 2018 року, при цьому в наказі зазначені підстави його прийняття, а саме п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. 
Так відповідно до п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: 
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. 
Тобто в даному пункті відсутня така підстава як «не спростування недостовірних даних що містяться у податкових деклараціях. 
Контролюючий орган може надати оцінку наданим на його запит платником податків  документів, однак, суд при розгляді такої справи також має правові підстави для надання оцінки правомірності   дій/рішень відповідача.
Оскільки в ході апеляційного розгляду  встановлені порушення, що допущені суб`єктом владних повноважень при прийнятті Наказу №2627 від 24.07.2019 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Індустріал Сервіс», то таке рішення підлягає скасуванню. 
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.
Вищезазначене є мотивом для прийняття судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі. 
Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.
Враховуючи, що в даному спорі задоволено апеляційну скаргу, з урахуванням приписів статті 139 КАС України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал Сервіс» документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 4802,50 грн. (квитанція № 0.0.1428515834.1 на суму 1921 грн., квитанція № 0.0.15968733293.1 на суму 2881, 50 грн.), що в загальній сумі становить 4802,50грн.
Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал Сервіс» – задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2019 – скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
Визнати протиправними та скасувати Наказ №2627 від 24.07.2019 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал Сервіс».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (код 39396146) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріал Сервіс» (код 32875731) судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 4802,50 (чотири тисячі вісімсот дві гривні 50 коп.) грн. 
Постанова набирає законної сили 10.06.2020 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п.2 ч.5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Строки касаційного оскарження, з урахуванням п. 3 Розділу IV «Прикінцеві Положення» КАС України в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020, продовжуються на строк дії карантину.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 10.06.2020.
В повному обсязі постанова виготовлена 19.06.2020.

   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова